![](http://gdb.rferl.org/DFE7A75D-79AA-4A32-A5F2-9655AF3BAC53_w250.jpg)
(Скорочена версія. Повну версію “Вечірньої Свободи” слухайте в аудіозапису.)
Зиновій Фрис: Наш гість сьогодні — Микола Катеринчук, один із лідерів “Народної самооборони”.
Юлія Жмакіна: Це він вважає, що політика – це бій без правил при вимкненому світлі.
Зиновій Фрис: Може, тому пан Катеринчук любить бокс, хоча дружина вважає його невиправним романтиком.
Юлія Жмакіна: Я відірвалася від своєї дачної відпустки і сьогодні 20 км їхала з дачі з не дуже популярного напрямку, одеського. Це не Конча-Заспа.
З дитинства в мене була гра щось рахувати, коли їдеш. От сьогодні я рахувала Вас, пане Миколо, і провела майже весь ранок з Вами — нарахувала близько 19 біг-бордів з Вашим зображенням. Мабуть, багато наших слухачів так само їх бачили.
Для чого вся ця реклама? Це популяризуєте особисто себе чи це частина передвиборчої кампанії “Нашої України”-“Народної самооборони”, чи, як Черновецький, “мер усіх киян”, а Ви – лідер серед середнього і малого бізнесу? Що це?
Микола Катеринчук: Я можу сказати, що Черновецький не є мером усіх киян... Юлія Жмакіна: Біг-борди пишуть.
Микола Катеринчук: Не можна так сказати про це. Йому взагалі потрібно якось уже йти у відставку. Я думаю, що після цих виборів ми йому допоможемо це зробити.
Це такий сигнал для киян, що ця влада, яка вважає, що вона для всіх працює, то ви, кияни, можете, напевне, оцінити, наскільки зросли ваші тарифи, і як вам зараз живеться при мерові Черновецькому.
Але відносно біг-бордів, то ця програма взагалі стосується системних змін у сфері оподаткування. Всі говорять про стабільну економіку, всі говорять про те, що вони готові побудувати великі темпи розбудови України через зміни структури економіки, через вливання інвестицій, але ніхто нічого не пропонує.
У свій час я працював у податковій, був першим заступником, потім за власним бажанням пішов звідти у зв’язку з тим, що там не можна було провести ті реформи, яких вимагали люди, які виходили на майдани. Бо вони виходили не тільки з політичними вимогами, вони виходили ще й з економічними. Вони хотіли для малого і середнього бізнесу певних правил гри, які не довелося б змінювати щороку.
Зараз на законодавчому рівні тільки в бюджеті можна щось казати про те, яка буде спрощена система оподаткування, чи буде вона взагалі. Тому ми створили податковий клуб, і він працює в чотирьох містах України, де збираються підприємці.
Ми, скажімо, намагалися з’ясувати, за якою системою має розвиватися....
Юлія Жмакіна: І вже є цей податковий кодекс?
Микола Катеринчук: Ми напрацювали разом з підприємцями (це не тільки мій труд) свої пропозиції, саме малий і середній бізнес. Крім того, це велика група народних депутатів з фракції “НУ”, які теж доклалися (я можу сказати про Ляпіну, Ланового та інших) до цього кодексу. І цей кодекс – це є альтернативна точка зору того, що зараз робить уряд. Саме це ми пропонуємо.
Ми пропонуємо не щось абстрактне, що “покращення вашого життя вже сьогодні”, чи там справедливість якусь, ми говоримо про реальні речі, тому що цей популізм має колись закінчитися...
Юлія Жмакіна: Зараз час звернутися до нашого гостя із “чортовою дюжиною” бліц-запитань.
Ви далі їздите на джипі Вашого друга (Ви десь це сказали)?
Микола Катеринчук: Так, це джип — "Лексус”. Я думаю, що десь за місяць-два я його вже викуплю.
Юлія Жмакіна: А що це за друг такий добрий, що “Лексуси” роздає?
Микола Катеринчук: Не роздає. Я йому колись допоміг – він мені допоміг.
Але, вибачте, питання “Джипа” — то для мене це безпека і впевненість для моєї сім’ї, тому що десь на дорогах не буде такої аварії, які ми зараз бачимо постійно.
Зиновій Фрис: Я знаю, як тут їздять у Києві, в Україні.
Микола Катеринчук: У будь-якому випадку у мене декларації достатньо для того, щоб я міг собі купити будь-яку машину.
Зиновій Фрис: Ви хотіли б бути багатим як, скажімо, Ахметов?
Микола Катеринчук: Чому ні?
Юлія Жмакіна: Скільки коштує Ваш годинник, якщо Ви зараз у годиннику?
Микола Катеринчук: Я без годинника. У мене немає годинника.
Зиновій Фрис: Що Вас найбільше приваблює в житті і в політиці?
Микола Катеринчук: В житті... Я люблю щось робити. От я, скажімо, не можу сидіти без діла. Речі, наприклад, які впливають позитивно на розвиток суспільства, для мене є головними.
Наприклад, пам’ятаєте, в 2004 році це був ВСУ. Не так давно це було конституційне подання, яке задовольнив КСУ по питаннях бюджету, де вказав уряду, що він не виконав завдання свої по забезпеченню бюджетом соціально незахищених людей на 75 мільярдів гривень.
Зиновій Фрис: А в політиці?
Микола Катеринчук: В політиці? Я намагаюся бути професійним.
Юлія Жмакіна: Чи допомагає і як у політиці приваблива зовнішність?
Микола Катеринчук: Я думаю, що це елемент тієї харизми... Або вона є у політика, або її немає. Кажуть, що...
Юлія Жмакіна: Ні, харизма – це не тільки зовнішність.
Микола Катеринчук: Я можу сказати, що це елемент і відеоряду, і аудіоряду. Тобто, я це поєдную.
А там далі? Як на розсуд громадян.
Зиновій Фрис: Вам закидають високу амбітність і переоцінку власних можливостей і потенціалу. Це перебільшення?
Микола Катеринчук: Це нормально.
Юлія Жмакіна: Ви сказали, що колись хотіли би стати кінопродюсером. Про яку головну стрічку мрієте?
Микола Катеринчук: Обов’язково буду. А стрічки мрії немає, тому що поки що колекціоную сценарії до фільмів.
Зиновій Фрис: Ваша дружина Анастасія назвала Вас невиправним романтиком. В українській політиці, крім Вас, є ще романтики?
Микола Катеринчук: Так, є. Давид Жванія.
Юлія Жмакіна: Чудова пара.
Що мало б статися в країні чи у Вашому особистому житті, щоб Ви раз і назавжди покинули політику?
Микола Катеринчук: Ми вступаємо в ЄС — і я зразу ж піду з політики.
Зиновій Фрис: Цинізм для Вас характерний?
Микола Катеринчук: Це те, від чого я потерпаю постійно.
Юлія Жмакіна: Яку пісню Ви наспівуєте у ванній зранку?
Микола Катеринчук: Не співаю – боюся розбудити дітей.
Зиновій Фрис: Вам доводиться сідати на дієту?
Микола Катеринчук: Так.
Зиновій Фрис: Ваш шлях у політиці доволі неоднозначний: свого часу Ви були близькі до Юлії Тимошенко, потім була "Наша Україна", нарешті луценківська "Народна самооборона".
В останній Ви не почуваєтеся як би на узбіччі?
Микола Катеринчук: Мій шлях у політиці завжди був самостійним.
В 2002 році я обирався на мажоритарному окрузі на Вінниччині. Там було 26 кандидатів, включаючи від Кучми, від Ющенка. Я переміг, але пішов в команду до Ющенка, навіть не зустрічаючись з ним перед цим, тому що я вірив у цю людину.
Юлія Жмакіна: До речі, навздогін... Ви за мажоритарну систему чи за пропорційну?
Микола Катеринчук: Я обов’язково, щоб елемент мажоритарної системи був присутній, тому що це, по-перше, послабляє політику, а по-друге, робить людей дезорієнтованими, де і як вирішити свої питання.
Відносно Тимошенко, то вона мені дуже симпатична як політик, але ніколи ми близькі не були.
Був елемент, коли перед (слово незрозуміле) виборами мене запрошували у цей блок, але я вибрав більш складний варіант для себе, тому що розумію, що у Тимошенко команда сформована, я там нічого не додам...
Юлія Жмакіна: А може, просто сильна харизма лідера, і Вам буде важко?
Микола Катеринчук: А от привести молодих людей з новими ідеями, новими принципами в команді з Луценком.... Це був ризикований варіант політичний, тому що тоді, коли мене запрошували, в Луценка і його “Самооборони” був 1%, а зараз біля 6%. Це, думаю, наша оцінка нашої роботи в суспільстві.
Юлія Жмакіна: Ви якось казали: “Я не соціаліст, я – реформатор”.
Ви опинилися в блоці, де на чолі людина, яка виросла в соціалістичній ідеології...
Зиновій Фрис: І не приховує її.
Юлія Жмакіна: ...з “молоком соціалізму”.
Микола Катеринчук: Ви знаєте, можна називати як завгодно будь-які течії або ідеології, але подивіться на політичні партії, то абсолютно розмиті ці рамки ідеології.
(Скорочена версія. Повну версію “Вечірньої Свободи” слухайте в аудіозапису.)