Юлія Рацибарська Дніпропетровськ, 18 липня 2007 (RadioSvoboda.Ua) – Дніпропетровська область вибула із загальноукраїнського конкурсу «7 чудес України», у перебігу якого визначають кращі пам’ятки історії та культури від найдавніших часів до ХХ сторіччя. Серед проміжних переможців – пам’ятки більшості регіонів, зокрема, Криму, Київської, Донецької, Запорізької, Львівської та ще 10-ти областей. Історики та краєзнавці Дніпропетровщини невдоволені результатами конкурсу.
Кам''яна пластика скіфів а половців |
(RadioSvoboda.Ua) |
Найбільше неприємно вражені результатами інтернет-голосування нікопольські історики – могила легендарного кошового отамана Івана Сірка у селі Капулівка не потрапила до переліку найвизначніших пам’яток. Заступник директора місцевого краєзнавчого музею Мирослав Жуковський свого часу був серед дослідників, які відшукали череп і частину кісток кошового, щоб перепоховати за християнськими традиціями. Каже, ця могила – єдине вціліле в Україні поховання представника вищої козацької старшини.
Мирослав Жуковський: «Були десятки кошових отаманів, але, вибачте, скільки тих могил збереглося? Тільки могила Петра Дорошенка у В’ятці, в Російській Федерації – могила кошового Петра Калнишевського у Соловецькому монастирі та ще усипальниця Богдана Хмельницького (як відомо, його могила зазнала наруги). Тому могила кошового отамана Івана Сірка є однією з дуже цінних пам’яток історії та культури».
Пана Жуковського дивує не лише те, що пам’ятки Дніпропетровщини не потрапили до фіналу конкурсу, а й що туди пройшли об’єкти, щодо історичної цінності яких є сумніви. Історика з Нікопольщини, на території якої у різний час було аж п’ять Запорозьких Січей, вражає, що до списку українських див потрапив острів Хортиця у Запоріжжі, де взагалі не було жодної Січі.
Петриківський розпис |
(RadioSvoboda.Ua) |
Інший дніпропетровський краєзнавець, керівник відділу Обласної наукової бібліотеки Ірина Голуб склала свій список найвизначніших пам’яток Дніпропетровщини. На це пішов майже рік. Перші у переліку скіфські кургани, наші «степові піраміди», ровесники єгипетських, далі – скіфська та половецька кам’яна пластика, так звані «кам’яні баби», наприкінці – завод «Південмаш», що випускає унікальні космічні апарати. Усе це гідне увійти до переліку «чудес України», написала пані Голуб у листі до організаторів конкурсу, але його проігнорували.
Ірина Голуб: «Мені хотілося скласти ланцюжок цікавих рукотворних об’єктів нашої області в часі – від сивої давнини до наших днів. Склала один список, склала другий, порадилась з одним своїм другом-краєзнавцем, порадилась з іншими. Щось відсіювалось, щось додавалось».
Не потрапили до переліку найвизначніших, однак залишаються дивами краю
У числі пам’яток, які могли б потрапити до переліку 7-ми чудес України дніпропетровські краєзнавці називають також петриківський розпис як унікальне прикладне мистецтво, укріплення 18-го століття на Царичанщині та руїни польської Кодацької фортеці 17-го століття під Дніпропетровськом.
Керівник школи козацького бойового мистецтва Геннадій Поляков найбільше вболіває за долю решток фортеці у Старих Кодаках: «Це одне з найпотужніших енергетичних місць. Цей дух козацький, дух наших пращурів. Я вважаю, що це одна із святинь Дніпропетровщини. Практично всі чули про Кодацьку фортецю, але мало хто знає, що вона розташована тут. Поруч з Кодацькою фортецею — старовинний цвинтар, на якому зараз пасуться корови. Цей стан треба змінювати».
Наразі дніпропетровські краєзнавці втішаються думкою про те, що пам’ятки Придніпров’я, не потрапивши до переліку найвизначніших, все-таки залишаються дивами краю. Та й інтернет-голосування, кажуть вони, не спосіб вирішувати важливі історико-культурні питання.
Фінішує загальноукраїнська акція «7 чудес України» напередодні дня Незалежності. Тоді ж Україна дізнається про 7 найвизначніших своїх пам’яток.