Василь Плоскіна Угорщина, 12 квітня 2007 (RadioSvoboda.Ua) – Угорським радіоаматорам вдалося провести кілька успішних сеансів зв’язку з космічним туристом Чарльзом Симоні, американцем угорського походження, який зараз перебуває на навколоземній орбіті у складі міжнародного космічного екіпажу. Багатьох в Угорщині тішить та обставина, що за останні 27 років у космос потрапив уже другий угорець. І хоча він є громадянином США і рід його діяльності не зовсім пов’язаний з астронавтикою, молодий мільйонер пристойно спілкується рідною мовою батьків і висловлює теплі почуття до своєї історичної батьківщини.
Радіоконтакти з Каролем Шимані (саме так звучить угорською англізоване прізвище Чарльза Симоні) встановив 45-річний будапештський радіоаматор Кристіан Гідельгоф. Його приклад упродовж однієї доби надихнув ще 34-х ентузіастів із різних куточків країни. Саме стільки осіб встигло поспілкуватися з туристом упродовж короткого шестихвилинного проміжку часу після 2 год. ночі 12 квітня, поки космічна станція була в зоні супутникового зв’язку, пролітаючи над територією Угорщини.
«Сервус, Кароль!.. Бажаю приємної подорожі!..», – цими словами зазвичай звертається Кристіан до космічного туриста Чарльза Симоні.
Чому Кароль? Відповідь доволі проста: річ у тім, що його батько, до речі, повний тезка сина, досить відомий угорський вчений, емігрував до Америки, де його сину з часом вдалося розбагатіти завдяки новітнім електронним технологіям.
Коли Шимані-молодшого земляки з Будапешта попросили відповісти їм угорською з орбіти, Кароль, зокрема, сказав: «Намагатимусь виконати свою програму з високими показниками. Тішуся з того, що угорці знову працюють у космосі, і через це я переповнений гордістю за нас».
Йому заздрить герой Радянського Союзу
Тим часом до Будапешта з Казахстану повернувся перший угорський космонавт Берталан Фаркаш, який стартував у космос 26 травня 1980 року на кораблі «Союз-36». І хто міг знати, що через 27 років саме він буде супроводжувати Кароля Шимані на космодромі «Байконур».
Коли Фаркаша запитали вдома, чи було в нього бажання помінятися місцями у космічному кораблі з земляком, він ностальгійно зітхнув: «Я по-доброму заздрив Шимані і навіть повідомив про це особисто. Сказав йому: «Дай мені трохи твоїх грошей, і я також полечу, щоб заодно навчити тебе деяким необхідним речам у космосі...». До речі, Фаркаш (це прізвище перекладається з угорської як «вовк», а в колі зоряних колег-гострословів Берталанові доточують ще й додаток «космічний») таки поділився із земляком своїм досвідом перебування в невагомості. Сам Берталан, наприклад, не одразу міг освоїтися в ній і набив собі чимало ґуль та синців. Однак, на відміну від свого попередника, Шимоні цю проблему у кораблі «Союз ТМА-10» вирішив успішно. Навіть перекинувся догори ногами, демонструючи у такий дотепний спосіб світові, що у космосі поняття «низ» і «верх» абсолютно відсутні.
Без угорських делікатесів орбіта здається трохи прісною
Попри те, що угорська присутність у космосі радше символічна, місцевих ентузіастів не полишає думка про те, що в угорців є непогані перспективи заявити про себе в астронавтиці. Вони пояснюють, що упродовж останніх двох століть вихідці з Угорщини подарували світові чимало корисних винаходів, зокрема, сірники, вітамін «С», шаховий автомат, що грає сам з собою, і навіть кубик Ерне Рубика. Крім того, кажуть вони, не всяка країна може похвалитися чотирнадцятьма нобелівськими лауреатами у сфері науки і літератури, цілою плеядою музикантів, композиторів, художників і, звичайно, кулінарів. Земляки вважають, що Кароль Шимані зовсім не випадково прихопив із собою на орбіту такі угорські делікатеси, як ґуляш, лечо і паприкаш у тюбиках.