Інна Набока
Під час помаранчевої революції психологи неодноразово відзначали добрий психологічний стан її учасників. „Попри надзвичайно складні умови, вони не потребують або потребують мінімальної допомоги психологів і психотерапевтів”, - наголошували фахівці. Але водночас звучали побоювання, що тривале емоційне збудження, перенапруження нервових і фізичних сил може призвести через деякий час до нервового виснаження, апатії, появи масових депресій.
Після тих буремних подій минув майже рік. Яка ж ситуація нині? На жаль, якихось спеціальних досліджень цього питання не проводилося. Згідно з даними деяких зарубіжних вчених, нині ті або інші прояви депресії мають близько 15% українців. Але чи пов’язано це якось з помаранчевою революцією – невідомо. Проте фахівці не можуть не помітити певної апатії, розчарування досить значної частини суспільства, а надто серед тих, хто мав особливо великі очікування. Втім, це цілком закономірно, адже реальне життя ніколи не співпадає з нашими ідеальними уявленнями. Збільшили це розчарування і останні політичні події. Що ж до депресій, то зростання їх кількості – загальносвітова тенденція. Якщо у 70-их роках минулого століття від депресій страждало 2% населення, то нині ця цифра сягає 5, а серед літніх людей 15-18%.
Звучить все це не надто обнадійливо. Але, знаючи про ці небезпеки, ми, принаймні, можемо подбати про власний захист. Насамперед, як і за будь-якої іншої стресогенної ситуації, слід постаратися об’єктивно її оцінити. Спробуймо відповісти собі: чи справді ці політичні події такі важливі? Чи мають вони такі серйозні наслідки для країни, нас самих і наших близьких?
Чи буде те, що відбулося нині, так само хвилювати нас через місяць, рік, 5 років? І, нарешті, якщо виправдаються наші найгірші побоювання, чи зможемо ми справитися зі ситуацією? Найвірогідніше, що після відповідей на всі ці запитання, „страшна” ситуація буде виглядати зовсім інакше. Ну, а про методи протистояння стресам, і не лише „політичним”, ми обов’язково поговорими наступного разу.