Сергій Драчук
Наталі Дмитрук не довелося вчити знакову мову в школі чи на курсах – нею вона передала свої перші слова. Обидвоє батьків Наталі не чують. І коли їй було 20 місяців, вони привернула увагу мами, що заплакала молодша дитина: Наталя погойдала в руках уявне немовля, а тоді намалювала пальчиками на щічках, як по них течуть сльози. Це й були перші «слова» Наталі, розповіла їй потім мама.
Нині 48-річна Наталя Дмитрук зробила знакову мову своїм фахом і працює сурдоперекладачем на державному телебаченні. А напруженими днями минулорічних президентських виборів вона влаштувала мовчазний, але сміливий протест: вона повідомила глухим українцям, що офіційні результати виборів 21 листопада сфальшовано. Її сміливий чин додав мужності протестам, які розросталися й урешті змусили провести нові вибори, які виграв кандидат від опозиції Віктор Ющенко.
Цього тижня, в вівторок, Наталя Дмитрук і ще три жінки з України отримали у Вашинґтоні нагороди імені Ферн Голанд – американської правозахисниці й активістки руху за права жіноцтва, яка загинула минулого року в Іраці. Їх присудила американська неурядова організація «Вайтл Войсиз» – «Життєво важливі голоси», яка має за мету підвищувати роль жіноцтва в світі й нагороджує жінок, які домоглися змін. «Сміливі дії» Наталі Дмитрук «збудили реакцію громадськості і врешті призвели до нових, чесних виборів 26 грудня 2004 року», – заявила голова правління американської організації Мелан Вервір.
Наталя Дмитрук в інтерв’ю для «Вашинґтон Пост» пригадує, як вона ходила з сином і дочкою на майдан Незалежності, до тисяч учасників акції протесту, й відчувала, як вона змінюється – а потім ішла до праці й тлумачила офіційну державну версію подій. І після кожного випуску новин їй хотілося вимити руки.
25 листопада Наталя Дмитрук увійшла до студії, впевнена, що цього дня розкаже всім правду. Під довгий рукав вона пов’язала помаранчеву стрічку. Вона знала, що, коли підніме руки для перекладу, рукав зісковзне, і стрічку стане видно.
Наталя Дмитрук почала перекладати офіційний текст про результати виборів… а тоді перестала слухати диктора. Знаками сурдоперекладу вона передала: «Звертаюся до всіх глухих в Україні. Наш президент – Віктор Ющенко. Не вірте результатам Центральної виборчої комісії. Вони все брешуть. І мені соромно, що я перекладаю вам цю брехню. Може, ще побачимося».
Наталя Дмитрук довела ранковий 11-годинний випуск новин до кінця й ледь встала – їй підтиналися ноги від страху. Але до 3-годинного денного випуску ніхто з керівництва її не викликав. Після цього випуску Наталя Дмитрук розповіла про все технікам. Усі захоплено обійняли її. Але й наступного дня ніхто з керівників не сказав їй ані слова. Наталя Дмитрук зрозуміла, що перемогла.
Разом із Наталею Дмитрук нагороди отримали: Оксана Горбунова, правозахисниця й керівник українського представництва Міжнародної організації міграції, яка раніше очолювала в Україні жіночу правозахисну організацію «Ла Страда»; Оксана Ярош, викладачка й активістка «помаранчевої революції» з Волині, а раніше голова молодіжної організації «Нова Хвиля»; і Людмила Мерлян, член координаційної ради «Громадянського парламенту жінок України», яка подала до Верховної Ради чимало пропозицій про зміни до законодавства на користь жіноцтва.
Тим часом Наталя Дмитрук цими днями перебуває у США, де, зокрема, виступає перед глухими. І тепер, розповіла вона щоденникові «Вашинґтон Пост», вона на собі відчула, що таке неможливість спілкуватися – Наталя Дмитрук не знає англійської. Зате як свіжа вода для неї було, коли американці українського походження звернулися до неї її рідною мовою…