Іван Костюк
Івано-Франківськ, 23 березня 2005 - Приміщення однієї з районних газет на Прикарпатті планують продати на аукціоні. Редакційний колектив виявився заручником місцевої влади. Чиновники віддали будинок редакції в заставу банківській структурі для того, щоб отримати кошти для закупівлі природного газу. Зараз банк вимагає повернути позику. А це означає, що журналісти можуть позбутися своєї домівки.
Матеріальний стан районних газет на Івано-Франківщині зараз, м’яко кажучи, бажає кращого. Більшість з них не має навіть найнеобхіднішого: комп’ютерної техніки, доступу до Інтернету. Уже навіть не йдеться про власні видавничі комплекси. Не краща ситуація у них і з приміщеннями. В одному з найбільших міст Прикарпаття Коломиї з 1990 року новостворена газета "Вісник Коломиї" перебувала у найрізноманітніших приміщеннях, здебільшого не пристосованих до редакційних потреб.
Однак газета була своєрідною візиткою нової демократичної влади. І врешті після перейменування її на “Коломийський вісник” журналісти отримали в користування двоповерхове приміщення, де колись знаходилась ще радянська районка під назвою “Червоний прапор”. І все, здавалось би, добре, журналісти врешті після поневірянь по різних кімнатках отримали власну, цілком пристосовану для роботи редакції оселю. Але наприкінці минулорічної осені виникла загроза, що місто Коломия залишиться на зиму без природного газу. Населення заборгувало газопостачальникам чималі кошти.
Оскільки грошей у місцевому бюджеті не було, місцева влада врятувала домівки коломиян від холоду завдяки взятому в банку “Мрія” кредиту. У заставу під кредит депутати міськради вирішили виділити не що інше, як приміщення “Коломийського вісника”. Редакція газети відповідно забила на сполох. Як це так, ніби вже й не комуністи керують, влада своя, демократична, а фактично знищує свою ж газету. У відчаї журналісти звернулись до читачів з іронічною пропозицією: чи не краще вимагати у влади віддати у заставу банку адміністративні приміщення або ж приміщення районної прокуратури чи ще якоїсь силової структури? Читацька авдиторія мляво зреагувала на звернення журналістів. Принаймні жодної реакції мешканців Коломиї з цього приводу не зафіксовано. Можна також зрозуміти позицію керівника Коломийської філії банку “Мрія” Ігоря Куриляка, який заявив, що жодних претензій до журналістів банк не має, а рішення про надання кредиту під заставу приміщення редакції вирішувалось не в Коломиї, а в Києві.
Районне відділення банку лише отримало розпорядження про відкриття підприємству “Коломиятеплоенерго” кредитної лінії на 350 тисяч гривень для закупівлі природного газу. Банк уже два рази відкладав виплату кредиту і зараз уже не бачить можливостей затягувати виплату. Більше того, представники банку “Мрія” наголошують, що їм аж ніяк не потрібне приміщення газети “Коломийський вісник”. Якщо є інші варіанти для ліквідації заборгованих коштів, то банк розгляне будь-які пропозиції місцевої влади. А місцева влада мовчить. Тим часом журналісти з дня на день очікують приходу судовиконавців, які попросять їх покинути редакцію.
Матеріальний стан районних газет на Івано-Франківщині зараз, м’яко кажучи, бажає кращого. Більшість з них не має навіть найнеобхіднішого: комп’ютерної техніки, доступу до Інтернету. Уже навіть не йдеться про власні видавничі комплекси. Не краща ситуація у них і з приміщеннями. В одному з найбільших міст Прикарпаття Коломиї з 1990 року новостворена газета "Вісник Коломиї" перебувала у найрізноманітніших приміщеннях, здебільшого не пристосованих до редакційних потреб.
Однак газета була своєрідною візиткою нової демократичної влади. І врешті після перейменування її на “Коломийський вісник” журналісти отримали в користування двоповерхове приміщення, де колись знаходилась ще радянська районка під назвою “Червоний прапор”. І все, здавалось би, добре, журналісти врешті після поневірянь по різних кімнатках отримали власну, цілком пристосовану для роботи редакції оселю. Але наприкінці минулорічної осені виникла загроза, що місто Коломия залишиться на зиму без природного газу. Населення заборгувало газопостачальникам чималі кошти.
Оскільки грошей у місцевому бюджеті не було, місцева влада врятувала домівки коломиян від холоду завдяки взятому в банку “Мрія” кредиту. У заставу під кредит депутати міськради вирішили виділити не що інше, як приміщення “Коломийського вісника”. Редакція газети відповідно забила на сполох. Як це так, ніби вже й не комуністи керують, влада своя, демократична, а фактично знищує свою ж газету. У відчаї журналісти звернулись до читачів з іронічною пропозицією: чи не краще вимагати у влади віддати у заставу банку адміністративні приміщення або ж приміщення районної прокуратури чи ще якоїсь силової структури? Читацька авдиторія мляво зреагувала на звернення журналістів. Принаймні жодної реакції мешканців Коломиї з цього приводу не зафіксовано. Можна також зрозуміти позицію керівника Коломийської філії банку “Мрія” Ігоря Куриляка, який заявив, що жодних претензій до журналістів банк не має, а рішення про надання кредиту під заставу приміщення редакції вирішувалось не в Коломиї, а в Києві.
Районне відділення банку лише отримало розпорядження про відкриття підприємству “Коломиятеплоенерго” кредитної лінії на 350 тисяч гривень для закупівлі природного газу. Банк уже два рази відкладав виплату кредиту і зараз уже не бачить можливостей затягувати виплату. Більше того, представники банку “Мрія” наголошують, що їм аж ніяк не потрібне приміщення газети “Коломийський вісник”. Якщо є інші варіанти для ліквідації заборгованих коштів, то банк розгляне будь-які пропозиції місцевої влади. А місцева влада мовчить. Тим часом журналісти з дня на день очікують приходу судовиконавців, які попросять їх покинути редакцію.