Володимир Притула
Симферополь, 7 червня 2004 - Тема наділення кримських татар землею на Південному узбережжі Криму і далі залишається актуальною та гострою. У понеділок півтори сотні репатріантів – вихідців з Південнобережжя пікетували Раду міністрів Криму, вимагаючи справедливого розподілу земельних ділянок.
Для чергового пікетування кримського уряду з’їхалися представники кримськотатарських громад з усіх населених пунктів Південного узбережжя Криму. Як і півроку тому, коли вони вперше провели акцію протесту перед стінами Ради міністрів автономії, вони вимагають одного: справедливого розподілу землі на Південнобережжі, де торік Генеральна прокуратура України виявила факти масових порушень чинного земельного законодавства.
Розповідає один із організаторів акції протесту, алуштинець Ісмаїл-ага: “Більша частина людей тут – це вихідці з цих регіонів. Свого часу або їх самих, або їхніх батьків виселили з Південного узбережжя. Земля там є, але як ми переконалися, ця земля дуже дорога. І місцева влада вважає її товаром, який можна продати за великі гроші. Але просто так передати кримським татарам чи навіть своїм співвітчизникам, вони, звісно, жодного бажання не мають”.
Ісмаїл-ага каже, що влада постійно обманює репатріантів. Зокрема, чиновники обіцяли вирішити земельне питання до березня, потім – до 18 травня.
Ісмаїл-ага: “Пройшло 18 травня, але питання не вирішене. Уже й Президент України Кучма розпорядився виділити землю, не зайняту під виноградниками. Але владці, на виконання цього доручення Президента, показують нам землі в горах, подалі від населених пунктів. Тобто, непридатну землю, яку їм не жаль. На земельному ринку вона нічого не коштує. І раніше нам давали непридатну землю, таку, де дуже важко будуватися. Зараз знову той же варіант. А на сесіях місцевих рад депутати виступають і кажуть: ні, ми не хочемо тут кримських татар бачити. А наших депутатів там, звичайно, немає. За законом виходить, що ми туди ніколи не прийдемо”.
Він каже, що його співвітчизники не хочуть більше терпіти обман і зневагу влади і готові до радикальних кроків:
“12 числа буде зустріч односельців – вихідців із Партеніта. Ми всі їдемо туди. Це не моя думка, але народ каже, що все, досить розмовляти. Повернемо собі землю самі, сядемо, почнемо будуватися. Законом тут нічого не візьмеш!”
Додам, що зараз в Партеніті мешкає лише кілька кримськотатарських родин, тоді як до депортації кримські татари складали 96% усього населення містечка. Схожа ситуація і в інших населених пунктах Південного узбережжя Криму. Їхнє майно, їхні будинки, їхню землю у 1944 році відібрали. Вони сподіваються на повернення хоча б частини землі, але поки що дарма.
Для чергового пікетування кримського уряду з’їхалися представники кримськотатарських громад з усіх населених пунктів Південного узбережжя Криму. Як і півроку тому, коли вони вперше провели акцію протесту перед стінами Ради міністрів автономії, вони вимагають одного: справедливого розподілу землі на Південнобережжі, де торік Генеральна прокуратура України виявила факти масових порушень чинного земельного законодавства.
Розповідає один із організаторів акції протесту, алуштинець Ісмаїл-ага: “Більша частина людей тут – це вихідці з цих регіонів. Свого часу або їх самих, або їхніх батьків виселили з Південного узбережжя. Земля там є, але як ми переконалися, ця земля дуже дорога. І місцева влада вважає її товаром, який можна продати за великі гроші. Але просто так передати кримським татарам чи навіть своїм співвітчизникам, вони, звісно, жодного бажання не мають”.
Ісмаїл-ага каже, що влада постійно обманює репатріантів. Зокрема, чиновники обіцяли вирішити земельне питання до березня, потім – до 18 травня.
Ісмаїл-ага: “Пройшло 18 травня, але питання не вирішене. Уже й Президент України Кучма розпорядився виділити землю, не зайняту під виноградниками. Але владці, на виконання цього доручення Президента, показують нам землі в горах, подалі від населених пунктів. Тобто, непридатну землю, яку їм не жаль. На земельному ринку вона нічого не коштує. І раніше нам давали непридатну землю, таку, де дуже важко будуватися. Зараз знову той же варіант. А на сесіях місцевих рад депутати виступають і кажуть: ні, ми не хочемо тут кримських татар бачити. А наших депутатів там, звичайно, немає. За законом виходить, що ми туди ніколи не прийдемо”.
Він каже, що його співвітчизники не хочуть більше терпіти обман і зневагу влади і готові до радикальних кроків:
“12 числа буде зустріч односельців – вихідців із Партеніта. Ми всі їдемо туди. Це не моя думка, але народ каже, що все, досить розмовляти. Повернемо собі землю самі, сядемо, почнемо будуватися. Законом тут нічого не візьмеш!”
Додам, що зараз в Партеніті мешкає лише кілька кримськотатарських родин, тоді як до депортації кримські татари складали 96% усього населення містечка. Схожа ситуація і в інших населених пунктах Південного узбережжя Криму. Їхнє майно, їхні будинки, їхню землю у 1944 році відібрали. Вони сподіваються на повернення хоча б частини землі, але поки що дарма.