Марія Щур «Українські казки» мобілізували українських перекладачів у Чехії.
Прага, 16 березня 2004 – Українська література, маловідома для широкого чеського загалу, стає доступнішою завдяки діяльності молодшого покоління перекладачів. Їхніми зусиллями у Чехії нещодавно вийшли друком твори Оксани Забужко, Юрія Винничука, готуються до публікації вірші закарпатського поета Петра Медянки і одного з найвідоміших сучасних українських письменників - Юрія Андруховича. Серед нових проектів публікація «Українських казок» - збірки, що об’єднала не лише казки з усіх регіонів України, але й чеську перекладацьку молодь.
Чеське видавництво «Арґо», що видало «Легенди старого Львова» Юрія Винничука, тепер планує познайомити чеського читача і з українською казкою. Як говорить молода, але вже відома перекладачка , редактор майбутньої книги Ріта Кінлерова, видавництво саме зацікавилося такою публікацією: «Я вже думала про українські казки чеською мовою, бо остання книжка вийшла десь 1970 року. Але це видавництво подзвонило, сказало, ми знаємо про Винничука, що ви його перекладали, і ми дуже зацікавлені, якщо є українські казки з усіх регіонів України».
До нової збірки не увійшли ті казки, які уже існують у чеських перекладах. Переважно це закарпатський фольклор, інтерес до якого пояснюється перебуванням Закарпаття у складі Чехословацької держави у міжвоєнний період. Цілковита «terra incognita» для чеського читача - східноукраїнська казка, тому половину збірки складатимуть саме ці казки, говорить Ріта Кінлерова. А щоб читачеві було легше орієнтуватися у цьому матеріалі, вона підготувала і коротке вступне слово про українську казку.
Як редактор майбутньої книги, Ріта Кіндлерова запросила до співпраці 11 перекладачів, переважно своїх колишніх однокурсників з україністики в університеті міста Брно. Критерієм для відбору було знання не стільки української, скільки чеської мови, адже казки, незважаючи на те, що вони належать ніби до дитячої літератури, є складним матеріалом для перекладу. «Там з них вибирала... Одна дівчина з Оломоуца. Дуже цікаво: вона етнічна росіянка, але тут живе, тут має сім’ю. І вона дуже гарно перекладає чеською мовою з української, яку вивчила десь п’ять років тому тут, у Чехії, в Оломоуці. Інших я пам’ятаю з перекладацьких семінарів, або знаю їхні можливості з чеською мовою, бо знання української є дуже важливе, але знання чеської є важливішим. Бо казка, як така, це дуже важка річ для перекладання, наприклад, гуцульські казки були зібрані гуцульським діалектом, і тут немає словників - ми якось мусили знайти якийсь еквівалент чеською мовою».
Збірка українських казок стала випробуванням не лише для чеських перекладачів, але й для ілюстраторів, які брали участь у конкурсі на оформлення книги. А поки ви гадаєте, як буде виглядати Лисичка-сестричка, чи Котигорошко у чеському виконанні, послухайте як у ньому звучить стара українська музика. На сопілці грає Ріта Кіндлерова.
Чеське видавництво «Арґо», що видало «Легенди старого Львова» Юрія Винничука, тепер планує познайомити чеського читача і з українською казкою. Як говорить молода, але вже відома перекладачка , редактор майбутньої книги Ріта Кінлерова, видавництво саме зацікавилося такою публікацією: «Я вже думала про українські казки чеською мовою, бо остання книжка вийшла десь 1970 року. Але це видавництво подзвонило, сказало, ми знаємо про Винничука, що ви його перекладали, і ми дуже зацікавлені, якщо є українські казки з усіх регіонів України».
До нової збірки не увійшли ті казки, які уже існують у чеських перекладах. Переважно це закарпатський фольклор, інтерес до якого пояснюється перебуванням Закарпаття у складі Чехословацької держави у міжвоєнний період. Цілковита «terra incognita» для чеського читача - східноукраїнська казка, тому половину збірки складатимуть саме ці казки, говорить Ріта Кінлерова. А щоб читачеві було легше орієнтуватися у цьому матеріалі, вона підготувала і коротке вступне слово про українську казку.
Як редактор майбутньої книги, Ріта Кіндлерова запросила до співпраці 11 перекладачів, переважно своїх колишніх однокурсників з україністики в університеті міста Брно. Критерієм для відбору було знання не стільки української, скільки чеської мови, адже казки, незважаючи на те, що вони належать ніби до дитячої літератури, є складним матеріалом для перекладу. «Там з них вибирала... Одна дівчина з Оломоуца. Дуже цікаво: вона етнічна росіянка, але тут живе, тут має сім’ю. І вона дуже гарно перекладає чеською мовою з української, яку вивчила десь п’ять років тому тут, у Чехії, в Оломоуці. Інших я пам’ятаю з перекладацьких семінарів, або знаю їхні можливості з чеською мовою, бо знання української є дуже важливе, але знання чеської є важливішим. Бо казка, як така, це дуже важка річ для перекладання, наприклад, гуцульські казки були зібрані гуцульським діалектом, і тут немає словників - ми якось мусили знайти якийсь еквівалент чеською мовою».
Збірка українських казок стала випробуванням не лише для чеських перекладачів, але й для ілюстраторів, які брали участь у конкурсі на оформлення книги. А поки ви гадаєте, як буде виглядати Лисичка-сестричка, чи Котигорошко у чеському виконанні, послухайте як у ньому звучить стара українська музика. На сопілці грає Ріта Кіндлерова.