Юрій Дулерайн Проблема багатства для кандидата у Президенти.
Нью-Йорк, 20 лютого 2004 – Сенатор Джон Керрі веде перед у перегонах президентських кандидатів від Демократичної партії Сполучених Штатів. Він виступає, як правило, у сорочці з розстібнутим коміром, без краватки. Він намагається переконати тих, хто сумнівається, що він, Керрі, справді народний кандидат. У південних штатах, таких як Вірджинія і Тенессі, Керрі у своїх промовах часто згадував Бога, казав, що любить музику «кантрі», обстоював жорсткі закони для боротьби зі злочинністю і, залишаючи осторонь одну із улюблених своїх тем - захист навколишнього середовища- говорив про відданість капіталізмові. Одначе цей кандидат з гаслами типового популіста походить з привілейованої сім’ї. Джон Форбс Керрі - один з найбагатших членів Сенату, та й дружина його - з родини мільярдерів Гайнц, засновників фірми, що виробляє знаменитий кетчуп. Що робити багатому кандидатові, щоб довести середньому класові Америки, що він розуміє потреби й біль простих людей?
Проблема Джона Керрі не стояла б так гостро, якби не той факт, що його найближчий суперник, сенатор Джон Едвардс - виходець з робітничого класу, з низів. Батько - стовідсотковий синій комірець, робітник-сталевар. Щоправда, Едвардс-молодший теж мільйонер, як і Джон Керрі, але він свої мільйони не у спадщину отримав, а нажив працею адвоката. Американці таких людей називають self-made man, тобто той, хто сам себе зробив. Тож Джон Керрі заходився переробляти свій імідж. Якщо раніше у розмовах з журналістами він цитував поезію Пабло Неруди, Шекспіра й Томаса Еліота, то тепер він грає у хокей з пожежниками. Його супроводжують ветерани В”єтнамської війни, які на одному кораблі служили з лейтенантом Керрі. Коли популярний гуморист Джей Лено запросив Керрі взяти участь в його вечірньому шоу телемережі NBC, то сенатор в’їхав на сцену у джинсах і шкіряній куртці, верхи на мотоциклі Гарлі-Дейвідсон.
На мітингу виборців у Нешвілі, штат Тенессі, в Белмонтському університеті, Керрі майже дослівно цитував президента Джона Кеннеді. Він казав: “Це змагання не лише з метою замінити Джорджа Буша, і справа не лише в ідеології Демократичної партії супроти Республіканської. Йдеться про нашу демократію, про якість уряду у Сполучених Штатах, про здатність знову зробити громадське служіння благородною справою”. Але сенатор Едвардс в усіх своїх промовах прямо чи непрямо протиставляє аристократичному походженню сенатора Керрі своє бездоганно пролетарське. “Я розумію життя людей” - каже він. На це Керрі відповідає, що якби таке походження, як в Едвардса, було критерієм придатності до президентської посади, тоді Америка ніколи б не мала в Білому домі ані Франкліна Рузвельта, ані Джона Кеннеді.
Перегони тривають. Наступні первинні вибори відбудуться 24-го лютого в штатах Айдаго, Юта і на Гавайських островах.
Проблема Джона Керрі не стояла б так гостро, якби не той факт, що його найближчий суперник, сенатор Джон Едвардс - виходець з робітничого класу, з низів. Батько - стовідсотковий синій комірець, робітник-сталевар. Щоправда, Едвардс-молодший теж мільйонер, як і Джон Керрі, але він свої мільйони не у спадщину отримав, а нажив працею адвоката. Американці таких людей називають self-made man, тобто той, хто сам себе зробив. Тож Джон Керрі заходився переробляти свій імідж. Якщо раніше у розмовах з журналістами він цитував поезію Пабло Неруди, Шекспіра й Томаса Еліота, то тепер він грає у хокей з пожежниками. Його супроводжують ветерани В”єтнамської війни, які на одному кораблі служили з лейтенантом Керрі. Коли популярний гуморист Джей Лено запросив Керрі взяти участь в його вечірньому шоу телемережі NBC, то сенатор в’їхав на сцену у джинсах і шкіряній куртці, верхи на мотоциклі Гарлі-Дейвідсон.
На мітингу виборців у Нешвілі, штат Тенессі, в Белмонтському університеті, Керрі майже дослівно цитував президента Джона Кеннеді. Він казав: “Це змагання не лише з метою замінити Джорджа Буша, і справа не лише в ідеології Демократичної партії супроти Республіканської. Йдеться про нашу демократію, про якість уряду у Сполучених Штатах, про здатність знову зробити громадське служіння благородною справою”. Але сенатор Едвардс в усіх своїх промовах прямо чи непрямо протиставляє аристократичному походженню сенатора Керрі своє бездоганно пролетарське. “Я розумію життя людей” - каже він. На це Керрі відповідає, що якби таке походження, як в Едвардса, було критерієм придатності до президентської посади, тоді Америка ніколи б не мала в Білому домі ані Франкліна Рузвельта, ані Джона Кеннеді.
Перегони тривають. Наступні первинні вибори відбудуться 24-го лютого в штатах Айдаго, Юта і на Гавайських островах.