Сергій Кисельов Як чином розширення Європейського Союзу впливатиме на євроінтеграційну стратегію України? Які небажані для України наслідки у торговельно-економічній сфері слід при цьому чекати.
Київ, 17 грудня 2003 - Яким чином розширення Європейського Союзу впливатиме на євроінтеграційну стратегію України? Офіційний Київ неодноразово підкреслював, що при розширенні ЄС не лише зберігається, але й посилюється зацікавленість країн Центральної Європи та нових членів організації зі Східної Європи у суттєвому посиленні східного вектора економічної політики, у поглибленні всебічного економічного співробітництва з Україною. Водночас Україна має пересторогу з приводу небажаних наслідків у торговельно-економічній сфері, яких може завдати розширення ЄС. Песимісти називають багатомільйонні суми збитків. Однак, як засвідчив "круглий стіл" на тему "Розширення Євросоюзу - нові можливості і перспективи для України", що відбувся в Національному Інституті стратегічних досліджень, є з цього приводу і значно оптимістичніші прогнози.
Україна прагне використати ринки збуту Європейського Союзу для своїх товарів, не забуваючи при цьому, що ЄС також прийде на український ринок, створюючи на ньому серйозну конкуренцію українській продукції. Офіційний Київ намагається і тверезо оцінити ті переваги, які принесе активна співпраця з Європейським Союзом на шляху до членства в ньому, і так само тверезо осмислити досвід країн першої хвилі євроінтеграційного процесу, щоб уникнути помилок, яких припустилися при вступі до ЄС деякі європейські країни.
З виступу директора Національного Інституту стратегічних досліджень, радника Президента України Анатолія Гальчинського: "... якщо говорити про зовнішній вимір цього процесу, то тут локомотивними ланками є вирішення трьох завдань, взаємопов’язаних базових завдань. Це, насамперед, вступ нашої країни до Світової організації торгівлі, якщо пан Чалий мені дозволить, то я висловлю впевненість, що ми в наступному році вирішимо цю проблему. Друга проблема, яка також є на рейках практичного розв’язання, це НАТО, проблема набуття членства України в НАТО. Ми розглядаємо євроатлантичну інтеграцію ,як складову, як підпорядкований процес європейської інтеграції країни. І третя базова така позиція – це адаптація чинного законодавства до норм та принципів Європейського Союзу. І тут можна говорити, з моєї точки зору, про відчутний прогрес у цій справі".
Звичайно, Україну сьогодні турбує ситуація з візовим режимом з країнами ЄС. Вона веде діалог про поширення польського варіанту безкоштовних віз для українців на інші єврокраїни, а в перспективі взагалі про безвізовий перетин кордонів Євросоюзу. Та найбільше офіційний Київ непокоїть той факт, що в перші два роки після розширення ЄС може істотно зменшитися економічний оборот між Україною та Європейським Союзом у його нових межах. Адже коли торговельний режим ЄС почне діяти в десяти новоприйнятих країнах, це значно обмежать доступ українських товарів на ринки цієї "десятки". Що призведе до істотних збитків. Тим не менше, радник Президента України Анатолій Гальчинський підкреслив: "Я хотів би, щоб ми подолали і однобічний підхід в оцінці економічних наслідків розширення ЄС. Їх не можна зводити до певних тимчасових ускладнень у зовнішній торгівлі, чим, можливо, і небезпідставно переймаються нині урядовці, у тому числі і наші сановні колеги з МЗС. Тут, вибачте мені за такий вислів, не потрібні "мильні пузирі" і не потрібно накручувати пристрасті, хоча проблема, звісно, існує".
Проблему цю, "що існує", окреслив той самий "сановитий урядовець", перший заступник міністра закордонних справ України з питань європейської інтеграції Олександр Чалий: "Оцінки різні. Наша оцінка: ми можемо втратити до півмільярда євро в наступному році. Є більш спокійна оцінка Міністерства економіки – 250 мільйонів євро. Однак Міністерство економіки не враховувало в цих оцінках нетарифні обмеження і ті втрати, які можуть бути від введення нетарифних обмежень. Є оцінка Центру перспективних досліджень, що втрати можуть дорівнювати сумі в 350 мільйонів євро. Я тут згоден з паном Гальчинським, що не так зараз важливо казати, можливо, про цифру. Важливо, що ми цей діалог в суспільстві розпочали, розпочали консультації з Європейським Союзом, і сьогодні як промисловці, так великі і малі підприємства уже задумуються над тим, що їм треба зробити, щоб не допустити можливих втрат після розширення Європейського Союзу”.
Україна прагне використати ринки збуту Європейського Союзу для своїх товарів, не забуваючи при цьому, що ЄС також прийде на український ринок, створюючи на ньому серйозну конкуренцію українській продукції. Офіційний Київ намагається і тверезо оцінити ті переваги, які принесе активна співпраця з Європейським Союзом на шляху до членства в ньому, і так само тверезо осмислити досвід країн першої хвилі євроінтеграційного процесу, щоб уникнути помилок, яких припустилися при вступі до ЄС деякі європейські країни.
З виступу директора Національного Інституту стратегічних досліджень, радника Президента України Анатолія Гальчинського: "... якщо говорити про зовнішній вимір цього процесу, то тут локомотивними ланками є вирішення трьох завдань, взаємопов’язаних базових завдань. Це, насамперед, вступ нашої країни до Світової організації торгівлі, якщо пан Чалий мені дозволить, то я висловлю впевненість, що ми в наступному році вирішимо цю проблему. Друга проблема, яка також є на рейках практичного розв’язання, це НАТО, проблема набуття членства України в НАТО. Ми розглядаємо євроатлантичну інтеграцію ,як складову, як підпорядкований процес європейської інтеграції країни. І третя базова така позиція – це адаптація чинного законодавства до норм та принципів Європейського Союзу. І тут можна говорити, з моєї точки зору, про відчутний прогрес у цій справі".
Звичайно, Україну сьогодні турбує ситуація з візовим режимом з країнами ЄС. Вона веде діалог про поширення польського варіанту безкоштовних віз для українців на інші єврокраїни, а в перспективі взагалі про безвізовий перетин кордонів Євросоюзу. Та найбільше офіційний Київ непокоїть той факт, що в перші два роки після розширення ЄС може істотно зменшитися економічний оборот між Україною та Європейським Союзом у його нових межах. Адже коли торговельний режим ЄС почне діяти в десяти новоприйнятих країнах, це значно обмежать доступ українських товарів на ринки цієї "десятки". Що призведе до істотних збитків. Тим не менше, радник Президента України Анатолій Гальчинський підкреслив: "Я хотів би, щоб ми подолали і однобічний підхід в оцінці економічних наслідків розширення ЄС. Їх не можна зводити до певних тимчасових ускладнень у зовнішній торгівлі, чим, можливо, і небезпідставно переймаються нині урядовці, у тому числі і наші сановні колеги з МЗС. Тут, вибачте мені за такий вислів, не потрібні "мильні пузирі" і не потрібно накручувати пристрасті, хоча проблема, звісно, існує".
Проблему цю, "що існує", окреслив той самий "сановитий урядовець", перший заступник міністра закордонних справ України з питань європейської інтеграції Олександр Чалий: "Оцінки різні. Наша оцінка: ми можемо втратити до півмільярда євро в наступному році. Є більш спокійна оцінка Міністерства економіки – 250 мільйонів євро. Однак Міністерство економіки не враховувало в цих оцінках нетарифні обмеження і ті втрати, які можуть бути від введення нетарифних обмежень. Є оцінка Центру перспективних досліджень, що втрати можуть дорівнювати сумі в 350 мільйонів євро. Я тут згоден з паном Гальчинським, що не так зараз важливо казати, можливо, про цифру. Важливо, що ми цей діалог в суспільстві розпочали, розпочали консультації з Європейським Союзом, і сьогодні як промисловці, так великі і малі підприємства уже задумуються над тим, що їм треба зробити, щоб не допустити можливих втрат після розширення Європейського Союзу”.