Геннадій Сахаров Знищення 145-ї української школи у Дніпропетровську.
Дніпропетровськ, 16 вересня 2003 - На третьому тижні навчального року у дніпропетровській 145-й українській школі навчання так і не розпочалося. І вже цього року не розпочнеться. З Дніпропетровська повідомляє Геннадій Сахаров.
Радіо Свобода вже розповідало про боротьбу батьків, вчителів і комітету врятування 145-ї школи, утвореного обласними проводами партій УРП"Собор", УНП, "Батьківщина", СДПУ (необ''єднаної) та "Реформи і порядок" за врятування школи від нищення. Ця боротьба, принаймні напочатку навчального року, програна. Школа знищена навіть не як учбовий заклад, а й як будівля, у якій можна навчати дітей.
Коротко історія подій. - У липні минулого року Дніпропетровським міськвиконкомом було ухвалене рішення про ліквідацію 145-ї української школи. Рішення не було оприлюднене і вчителі, батьки та учні дізналися про доручення Жовтневому РайВНО ліквідувати школу лише у квітні цього року. Батьки на зборах одноголосно вирішили не допустити ліквідації школи. У справу втрутилися політичні організації. Після зустрічі з комітетом врятування школи міський голова Дніпропетровська Іван Куліченко пообіцяв скасувати рішення про ліквідацію школи з обмовкою - якщо буде достатній контингент учнів. Рішення було скасоване і завідувачу Жовтневим РайВНО Леонідові Левчуку та заступнику міського голови Олені Лозенко було доручено потурбуватися про наповнення школи.
Доручення було виконане з точністю до навпаки. Одразу після скасування рішення про ліквідацію школи майно з неї, устаткування кабінетів, меблі були вивезені до інших шкіл. Навіть світильники та електричні дзвінки були демонтовані, шибки вибиті. Розпочався тиск на батьків учнів з тим, щоби вони подавали заяви до сусідньої 83-ї школи, якій нашвикуруч був наданий статус української. Як було сказане на прес-конференції комітету з врятування школи 16-го вересня, батьків впрост дезінформували. Закінчилося тим, що дві третини учнів перейшли таки до 83-ї школи, будівля якої аварійна.
Водночас дивну позицію зайняли голова дніпропетровської міської організації партії "Батьківщина" Євген Галес і голова Жовтневої районної організації "Батьківщини", голова батьківського комітету 145-ї школи Олександр Бобошко. Вони розпочали перговори з міським головою та паном Самойленком - власником і директором приватної російськомовної школи про передання у оренду будівлі напівзнищеної 145-ї школи школі Самойленка, не ставлячи до відома комітет врятування школи. Ці переговори заплутали ситуацію і вони проводилися всупереч головній концепції комітету, який виступає за збереження саме української школи. Внаслідок дій райВНО і тих сепаратних переговорів 145-а школа всупереч запевненням міського голови припинила існування.
На прес-конференції 16-го вересня голова комітету врятування 145-ї української школи, голова обласної організації УРП "Собор" Орина Сокульська заявила: " Ми продовжимо боротьбу за середню українську школу номер 145. І ми не можемо підтримати перспективу існування далі 145-ї школи у статусі російської.".
Член комітету врятування школи голова обласної організації Української Народної партії Іван Шулик переконаний, що існує план переведення до приміщення 145-ї школи училища культури, театрально-художнього та музичного училищ, які розташовані у престижних будинках у центрі міста і подальшого захоплення цих будинків комерційними структурами, гроші яких і надихають чиновників та інших учасників знищення 145-ї школи на сплановані активні дії.
Радіо Свобода вже розповідало про боротьбу батьків, вчителів і комітету врятування 145-ї школи, утвореного обласними проводами партій УРП"Собор", УНП, "Батьківщина", СДПУ (необ''єднаної) та "Реформи і порядок" за врятування школи від нищення. Ця боротьба, принаймні напочатку навчального року, програна. Школа знищена навіть не як учбовий заклад, а й як будівля, у якій можна навчати дітей.
Коротко історія подій. - У липні минулого року Дніпропетровським міськвиконкомом було ухвалене рішення про ліквідацію 145-ї української школи. Рішення не було оприлюднене і вчителі, батьки та учні дізналися про доручення Жовтневому РайВНО ліквідувати школу лише у квітні цього року. Батьки на зборах одноголосно вирішили не допустити ліквідації школи. У справу втрутилися політичні організації. Після зустрічі з комітетом врятування школи міський голова Дніпропетровська Іван Куліченко пообіцяв скасувати рішення про ліквідацію школи з обмовкою - якщо буде достатній контингент учнів. Рішення було скасоване і завідувачу Жовтневим РайВНО Леонідові Левчуку та заступнику міського голови Олені Лозенко було доручено потурбуватися про наповнення школи.
Доручення було виконане з точністю до навпаки. Одразу після скасування рішення про ліквідацію школи майно з неї, устаткування кабінетів, меблі були вивезені до інших шкіл. Навіть світильники та електричні дзвінки були демонтовані, шибки вибиті. Розпочався тиск на батьків учнів з тим, щоби вони подавали заяви до сусідньої 83-ї школи, якій нашвикуруч був наданий статус української. Як було сказане на прес-конференції комітету з врятування школи 16-го вересня, батьків впрост дезінформували. Закінчилося тим, що дві третини учнів перейшли таки до 83-ї школи, будівля якої аварійна.
Водночас дивну позицію зайняли голова дніпропетровської міської організації партії "Батьківщина" Євген Галес і голова Жовтневої районної організації "Батьківщини", голова батьківського комітету 145-ї школи Олександр Бобошко. Вони розпочали перговори з міським головою та паном Самойленком - власником і директором приватної російськомовної школи про передання у оренду будівлі напівзнищеної 145-ї школи школі Самойленка, не ставлячи до відома комітет врятування школи. Ці переговори заплутали ситуацію і вони проводилися всупереч головній концепції комітету, який виступає за збереження саме української школи. Внаслідок дій райВНО і тих сепаратних переговорів 145-а школа всупереч запевненням міського голови припинила існування.
На прес-конференції 16-го вересня голова комітету врятування 145-ї української школи, голова обласної організації УРП "Собор" Орина Сокульська заявила: " Ми продовжимо боротьбу за середню українську школу номер 145. І ми не можемо підтримати перспективу існування далі 145-ї школи у статусі російської.".
Член комітету врятування школи голова обласної організації Української Народної партії Іван Шулик переконаний, що існує план переведення до приміщення 145-ї школи училища культури, театрально-художнього та музичного училищ, які розташовані у престижних будинках у центрі міста і подальшого захоплення цих будинків комерційними структурами, гроші яких і надихають чиновників та інших учасників знищення 145-ї школи на сплановані активні дії.