Петро Кагуй Ув’язненого узбецького правозахисника і журналіста змусили написати “передсмертну записку”
Прага, 16 вересня 2003 року - Комітет захисту журналістів, що базується у Нью-Йорку, виступив на захист узбецького правозахисника і журналіста Руслана Шаріпова, якого минулого місяця узбецький суд засудив до 5 з половиною роки ув’язнення.
Руслан Шаріпов 5 вересня зумів передати на волю своє звернення, адресоване Генеральному секретареві ООН Кофі Аннану. А через кілька днів це зпослання було розміщене на інтернетівській сторінці московського Центру журналістики в екстремальних ситуаціях. Як повідомляє Комітету захисту журналістів, родичі Шаріпова підтвердили достовірність цього листа.
До мене застосовували тортури і чинили тиск, щоб я зізнався на суді у злочині, якого не скоїв, - пише журналіст. “Мені на голову одягнули маску і бризнули мені в горло невідому речовину. Після того, як я мало не задихнувся, мені ввели у вену невідомий препарат і сказали, що заразять мене СНІДом, якщо я не буду виконувати їхніх наказів.., - зазначає у своєму зверненні Руслан Шаріпов і продовжує: “До того як я визнав свою вину на судовому процесі.., мене змусили написати під диктовку “передсмертну записку” - прощального листа, в якому сказано, що я здійснив самогубство з власної волі”, - мовиться у зверненні журналіста.
Спеціальний доповідач ООН з проблеми тортур, який відвідував Узбекистан ще в грудні минулого року, повідомляв, що узбецькі правоохоронні органи “систематично” застосовують тортури до ув’язнених. А міжнародні правозахисні організації вже не раз заявляли, що влада Узбекистану часто фабрикує кримінальні справи стосовно критиків уряду.
На судовому процесі, правозахисника і журналіста Руслана Шаріпова звинуватили в гомосексуалізмі, в сексуальних діях стосовно неповнолітніх та сутенерстві. Власне, журналіст не приховує своєї гомосексуальної орієнтації, але відкидає звинувачення на свою адресу щодо сутенерства та сексуальних зв’язків із неповнолітніми.
Не дивлячись на те, що кримінальний кодекс Узбекистану передбачає покарання за гомосексуалізм, а гомосексуалістів регулярно переслідує міліція, подібні справи рідко потрапляють до суду.
Ось як прокоментувала суть кримінальної справи проти журналіста Руслана Шаріпова представник міжнародної правозахисної організації "Human Rights Watch" в Узбекистані Матільда Боґнер: “Ми вважаємо, що ця справа порушена проти нього з політичних причин... Він був незалежним журналістом і правозахисником. Більшість опублікованих ним статтей через інформаційні агентства і незалежно в Інтернеті, торкалися правозахисних справ, зловживань у ділянці прав людини. І протягом останнього року він у своїй кар’єрі зосередив особливу увагу на корупції в міліції”, - заявила нещодавно Матільда Боґнер, представник міжнародної правозахисної організації "Human Rights Watch" в Узбекистані.
А Комітет захисту журналістів, що базується у Нью-Йорку, цими днями закликав Президента Узбекистану Іслама Карімова негайно звільнити Руслана Шаріпова з ув’язнення і забезпечити незалежну і об’єктивну експертизу існуючих проти нього звинувачень і доказів, а також провести розслідування за фактами застосування тортур з метою отримати зізнання”.
Руслан Шаріпов 5 вересня зумів передати на волю своє звернення, адресоване Генеральному секретареві ООН Кофі Аннану. А через кілька днів це зпослання було розміщене на інтернетівській сторінці московського Центру журналістики в екстремальних ситуаціях. Як повідомляє Комітету захисту журналістів, родичі Шаріпова підтвердили достовірність цього листа.
До мене застосовували тортури і чинили тиск, щоб я зізнався на суді у злочині, якого не скоїв, - пише журналіст. “Мені на голову одягнули маску і бризнули мені в горло невідому речовину. Після того, як я мало не задихнувся, мені ввели у вену невідомий препарат і сказали, що заразять мене СНІДом, якщо я не буду виконувати їхніх наказів.., - зазначає у своєму зверненні Руслан Шаріпов і продовжує: “До того як я визнав свою вину на судовому процесі.., мене змусили написати під диктовку “передсмертну записку” - прощального листа, в якому сказано, що я здійснив самогубство з власної волі”, - мовиться у зверненні журналіста.
Спеціальний доповідач ООН з проблеми тортур, який відвідував Узбекистан ще в грудні минулого року, повідомляв, що узбецькі правоохоронні органи “систематично” застосовують тортури до ув’язнених. А міжнародні правозахисні організації вже не раз заявляли, що влада Узбекистану часто фабрикує кримінальні справи стосовно критиків уряду.
На судовому процесі, правозахисника і журналіста Руслана Шаріпова звинуватили в гомосексуалізмі, в сексуальних діях стосовно неповнолітніх та сутенерстві. Власне, журналіст не приховує своєї гомосексуальної орієнтації, але відкидає звинувачення на свою адресу щодо сутенерства та сексуальних зв’язків із неповнолітніми.
Не дивлячись на те, що кримінальний кодекс Узбекистану передбачає покарання за гомосексуалізм, а гомосексуалістів регулярно переслідує міліція, подібні справи рідко потрапляють до суду.
Ось як прокоментувала суть кримінальної справи проти журналіста Руслана Шаріпова представник міжнародної правозахисної організації "Human Rights Watch" в Узбекистані Матільда Боґнер: “Ми вважаємо, що ця справа порушена проти нього з політичних причин... Він був незалежним журналістом і правозахисником. Більшість опублікованих ним статтей через інформаційні агентства і незалежно в Інтернеті, торкалися правозахисних справ, зловживань у ділянці прав людини. І протягом останнього року він у своїй кар’єрі зосередив особливу увагу на корупції в міліції”, - заявила нещодавно Матільда Боґнер, представник міжнародної правозахисної організації "Human Rights Watch" в Узбекистані.
А Комітет захисту журналістів, що базується у Нью-Йорку, цими днями закликав Президента Узбекистану Іслама Карімова негайно звільнити Руслана Шаріпова з ув’язнення і забезпечити незалежну і об’єктивну експертизу існуючих проти нього звинувачень і доказів, а також провести розслідування за фактами застосування тортур з метою отримати зізнання”.