Вольф Москович Справа Степана Веремчука, якого дехто в Ізраїлі обвинувачує у фальсифікації документів, на основі яких його визнали праведником народів світу, триває вже понад 2 роки і зараз набирає нового розвитку
Єрусалим, 8 серпня 2003 – На думку спостерігачів, ця справа може мати негативні наслідки для українсько-європейських відносин, бо Веремчук, захищаючись від обвинувачень, твердить, що його в Ізраїлі переслідують на етнічному ґрунті , як українця. Сьогодні у провідній ізраїльській газеті з’явилася стаття на 5 сторінках на цю тему. А завтра про справу Веремчука демонструватиме фільм ізраїльське телебачення.
Степан Веремчук був визнаний меморіальною установою “Яд Вашем” у Єрусалимі праведником народів світу, бо згідно з документами, поданими ним, він у віці 7-8 років рятував на Волині євреїв, допомагаючи їм дістатися до партизанського лісу. Як праведник , він одержав у Ізраїлі пенсію, яка приблизно дорівнює 2 тисячам доларів на місяць і квартиру. Після того, як він необережно дав інтерв’ю газеті “Єдіот Ахронот”, про подвиги малого хлопчика дізнався весь Ізраїль, а вихідці з тих місцевостей, де діяв наймолодший з усіх відомих праведників світу, заявили, що такого хлопчика вони не пам’ятають, що його у природі не було. Вони звернулися зі скаргою в “Яд Вашем”, вимагаючи переглянути справу. А “Яд Вашем” уперся – ще ніколи в його історії ні в кого з визнаних праведників світу ця установа не відбирала почесного звання. Справа перебуває тепер у Вищому суді справедливості Ізраїлю, причому позов адресований не Веремчуку, а установі “Яд Вашем”. Ізраїльські засоби масової інформації, завжди охочі до сенсацій, підхопили цей скандал, надаючи йому непропорційного розголосу.
Сьогодні у тижневому п’ятничному додатку до масової газети “Маарів” з’явилася довга стаття, де серед інших свідків у цій справі не на стороні Веремчука виступає ніхто інший, як голова товариства українсько-єврейських зв’язків, відомий громадський діяч Яків Сусленський. Як тільки Веремчук з’явився в Ізраїлі, на перших кроках саме Сусленський допомагав йому влаштуватися у новій для нього країні. Втім, як твердить Сусленський, коли в нього виникли сумніви щодо Веремчука, він змінив тон.
Як можна судити з анонсів, телефільм про справу Веремчука, що буде завтра показаний по ізраїльському телебаченню, оснований на великому фактичному матеріалі. Зйомки велись як в Україні, так і в Ізраїлі. У ньому виступають кілька свідків далеких подій Голокосту.
Степан Веремчук був визнаний меморіальною установою “Яд Вашем” у Єрусалимі праведником народів світу, бо згідно з документами, поданими ним, він у віці 7-8 років рятував на Волині євреїв, допомагаючи їм дістатися до партизанського лісу. Як праведник , він одержав у Ізраїлі пенсію, яка приблизно дорівнює 2 тисячам доларів на місяць і квартиру. Після того, як він необережно дав інтерв’ю газеті “Єдіот Ахронот”, про подвиги малого хлопчика дізнався весь Ізраїль, а вихідці з тих місцевостей, де діяв наймолодший з усіх відомих праведників світу, заявили, що такого хлопчика вони не пам’ятають, що його у природі не було. Вони звернулися зі скаргою в “Яд Вашем”, вимагаючи переглянути справу. А “Яд Вашем” уперся – ще ніколи в його історії ні в кого з визнаних праведників світу ця установа не відбирала почесного звання. Справа перебуває тепер у Вищому суді справедливості Ізраїлю, причому позов адресований не Веремчуку, а установі “Яд Вашем”. Ізраїльські засоби масової інформації, завжди охочі до сенсацій, підхопили цей скандал, надаючи йому непропорційного розголосу.
Сьогодні у тижневому п’ятничному додатку до масової газети “Маарів” з’явилася довга стаття, де серед інших свідків у цій справі не на стороні Веремчука виступає ніхто інший, як голова товариства українсько-єврейських зв’язків, відомий громадський діяч Яків Сусленський. Як тільки Веремчук з’явився в Ізраїлі, на перших кроках саме Сусленський допомагав йому влаштуватися у новій для нього країні. Втім, як твердить Сусленський, коли в нього виникли сумніви щодо Веремчука, він змінив тон.
Як можна судити з анонсів, телефільм про справу Веремчука, що буде завтра показаний по ізраїльському телебаченню, оснований на великому фактичному матеріалі. Зйомки велись як в Україні, так і в Ізраїлі. У ньому виступають кілька свідків далеких подій Голокосту.