Андрій Охрімович Альтернатива
Київ, 18 березня 2003 року.
Ганна Стеців
Шановні слухачі, вітаю вас. В ефірі “Альтернатива”. Експеримент в мистецтві, науці, політиці, і просто у житті... Дехто схильний дорікати долі за те, що не в той час народився. Мовляв, спробуй нині перетнутися з людиною рівновеликою Шевченку, Бальзакові або ж Баху. І дарма, бо “...Музика стелиться і в’яне, лишаючи тільки спогад, тонкий аромат, легкий подих. Кожного охоплює передчуття давно минулих подій...”. Так несподівано лірично газета Нью-Йорк Таймс у 1987 році подала своїм читачам враження від творчості українського композитора Валентина Сильвестрова. Ліричний пасаж не зовсім в’яжеться з уявленнями про авангард. Більшість часто сприймає його, як антихудожність та кошмарну какофонію.
Андрій Охрімович
“Твори Сильвестрова, - пише музикознавець Олена Зінкевич, - завжди формували зону підвищеної уваги, викликаючи цілий спектр почуттів – від захоплення до обурення, - іноді спресованих в одну думку”. Все це дуже характерно для всього авангарду шістдесятих.
Ганна Стеців
Нинішній випуск “Альтернативи” – не що інше, як спроба подати кілька штрихів до портрету композитора. Допомагатимуть нам музикознавці Олена Зінкевич, Ніна Герасимова-Персидська, поет Євген Плужник, звукооператор Сергій Балабанов. Авторські ремарки від Андрія Охрімовича. Вірші Плужника читає Олекса Боярко.
Андрій Охрімович
Біографія Сильвестрова для журналіста - бульварника є чимось украй нецікавим. Жодних альковних пригод, перестрілок та гладіаторських боїв за справедливість. Народився він тридцятого вересня 1937 року у Києві в сім’ї інженера та вчительки німецької мови. До музики прилучився у п’ятнадцятилітньому віці - приватні уроки педагога Софії Рибінської. З 56-го – студент Інженерно-будівельного інституту. Взимку 58-го покинув інститут і вступив до консерваторії. Решта інформації у моїй розмові з пані Оленою Зінкевич та Ніною Герасимовою-Персидською.
Олена Зінкевич
Починав він як такий крутий авангардист, такий жорсткий авангардист, саме цим авангардизмом він викликав роздратування у представників мистецтва соціалістичного реалізму, тому його було не допущено до здачі державного іспиту, коли він закінчував консерваторію. Потім Сильвестров почав писати в тому плані, в якому ми зараз його знаємо. Ми поринаємо, коли слухаємо його, в стихію мелодизму. Мелодія-це те, що кожен композитор шукає все життя, яким авангардистом він би не був, тому що це найвищий дар- вміти писати мелодію.
Андрій Охрімович
Чому, скажімо, митець, який чогось вартий, мусить перейти цей період? Це що: період ламання стереотипів?
Олена Зінкевич
Це саме альтернатива, альтернатива тому, що вже набридло писати так, як необхідно. Авангардизм-це поняття є в кожній епосі. Лихачов казав, що протопоп Аввакум теж був авангардистом . Мусоргський свого часу був авангардистом, Глюк свого часу був авангардистом до своєї епохи.
Андрій Охрімович
Перед інтерв’ю з вами я намагався зв’язатися з самим паном Сильвестровим. Я зрозумів з усіх своїх намагань, що це людина замкнута і неохоча до публічного спілкування. Тим не менше і мені, і нашим слухачам було б цікаво знати, що він є за людина.
Олена Зінкевич
Це людина не публічна зовсім. Він ніколи не стояв у черзі за званнями. Перше своє звання він отримав відразу, Народного артиста України, що не могло бути просто за старих часів. Бо треба було пройти всіх :заслуженого і т. д. Він ніколи не мав державних премій...
Андрій Охрімович
А серед зарубіжних?
Олена Зінкевич
Це була премія “Гаудеамус” (Нідерланди) і премія імені Кусевицького в Штатах і це теж дратувало, тому що це сприймалося як прояв дисиденства, хоча він ніколи не був політичним дисидентом, але своїм протистоянням режимній творчості він сприймався нашим генералітетом музичним як дисидент.
Ганна Стеців
“Я завжди любив музику Сильвестрова і чим більше живу, тим більше в неї проникаю і розумію, чому так строго і ревно ставиться він до її виконання. У нього особливе ставлення до поезії, до музики, яку він чує. Коли він говорить про щойно почуту музику, стає очевидним, що у нього абсолютно своєрідний слух. У нього веберніанське ставлення до звуку. Його думки вражаюче ясні і для мене завжди цінні” (композитор Гія Канчелія).
Олекса Боярко
Прекрасен світ вночі: безформний, безвиразний ,смерті ложе, Мовчи й мовчи, хто що сказати може. Всю порожнечу потойбічних сфер, весь безмір світотвору невеличкий хіба не вичерпано їх тепер підручником для семирічки. Воістину прекрасен світ вночі...
Олена Зінкевич
А крім того, це людина дуже вірна. Вірна друзям. У нього була одна дружина, в нього не було багато дружин. Одна дружина ,з якою він прожив усе життя, яка йому дуже допомагала. Вона була музикознавцем. Це було єднання двох однодумців ,двох яскравих особистостей. Він не хоче бути десь в тусовках якихось, не просить, щоб його обов’язково включили у концерти чергового фестивалю. Те, що він багато зараз буває в Німеччині, це пов’язано з фондом Біляєва. Завдяки цьому Біляєвському фонду, Сильвестров працює зрідка в Німеччині, а потім повертається. У нього є дочка, в нього є онуки, так що він нормальна людина з цього боку.
Андрій Охрімович
Такі речі, як світовий контекст, рейтинги...
Олена Зінкевич
Дуже високі рейтинги. Валя Руденко, є такий режисер, вона зробила фільм про Гагаріна. Вона поїхала у відрядження до Німеччини і коли прийшла до якоїсь там редакції, хтось вигукнув: “О! Вона з Києва, там живе Сильвестров”. Це була якась така елітарна газета, яка знала про Сильвестрова тоді, коли ще його тут не виконували. Тому що перший його авторський концерт на теренах СНД відбувся в Єкатеринбурзі в 1995 році, а в Україні не виконувався. А там його знають, його радо зустрічають в усіх фестивалях таких елітарних сучасної музики.
Андрій Охрімович
Ті люди, які представляють державу, які мають владу сьогодні, які так люблять називатися академіками, чи вони мають опікуватися такими людьми як Сильвестров, чи, може, вони просто навіть ще й не знають, що такі є?
Олена Зінкевич
Вони не знають, дійсно, не знають. Тому що я міністра культури не бачу на таких звичайних концертах. Єдиний з минулих міністрів культури, якого я бачила і бачу на таких концертах, це був Дзюба. Але держава має зацікавитися, тому що саме це її...
Андрій Охрімович
... піднімає ...
Олена Зінкевич
...так-так. Піднімає її рейтинг в світі. Не братами Кличко все ж таки будуть згадувати Україну, а будуть згадувати в наш час саме митцями. Крім того, я можу сказати, що Сильвестров, як і кожен композитор , якщо він майстер з великої літери, він може писати всяку музику і він писав всяку музику. Адже, коли йому не давали можливості видаватися, виконуватися - хто його рятував? Кіно. Кіномузику творив для Параджанова. Я радію з того, що така передача ,як “Альтернатива” ,згадала про Сильвестрова, тому що все ж таки Малевича знають. Ну, хоч знають “Чорний квадрат”. Нічого про Малевича не знають, а про “Чорний квадрат” знають. А про Сильвестрова багато хто дійсно не знає. І нехай хоча б це прізвище якось торкнеться свідомості і люди захочуть для себе вияснити: а що ж це таке, хто він такий і що це за музика.
Андрій Охрімович
Цікаво, що в розпал запису “Альтернативи” до студії зайшов мистецтвознавець Вадим Скуратівський, випадково. Ну, ми з вами знаємо, що таке під небом Божим випадковість.
Вадим Скуратівський
На початку 1960-х років “Московська правда” розпочала атаку проти студента композиторського факультету Київської консерваторії Валентина Сильвестрова. Тепер - Валентина Васильовича Сильвестрова , одного з найбільших композиторів усіх часів та усіх народів. Я пригадую, що десь на початку 70-х серед німецьких музикологів десь на півночі Західної Німеччини поширили анкету, що в ній мали ці музикологи назвати 20 найвидатніших композиторів ХХ століття ще живих. Нагадую, що тоді були живі ще Стравинський та Шостакович. Так от, цей список із 20 осіб очолив молодий український композитор Валентин Сильвестров. На превеликий жаль, ми вами недооцінили і досі недооцінюємо цю колосальну постать світової музики. Людину, яка абсолютно чує весь акустичний спектр природи і яка водночас враховує у своїй творчості весь звуковий спектр світової культури від давнини до найбільш вишуканих музикологічних і музичних шкіл. І внаслідок того, що все це Сильвестров уміє поєднувати, виникає дивовижна музика, яка пояснює, як казав Паскаль, умови людського існування, всю глибину цього існування , тобто Сильвестров - це музичний геній.
Олекса Боярко
Як все живе - течуть піски пустелі, Їх тихий шелест, як і плеск води, Чарує душу. Мрійнику, гляди, Найкраще чути їх з- під стелі. Тож не пакуй валізок, мап не руш, Умій закрити очі і чекати, Може, й твоя з тих багатющих душ, що вміють всесвіт слухати з кімнати.
Ганна Стеців
Сильвестров переписувався з філософом та музикознавцем Яковом Друскіним, який у одному з листів своє музичне враження асоціював з описанням з’яви Бога пророку Іллі: “І ось сильний вітер, - але не в вітрі Бог. Ось буря, - але не в бурі Бог. Ось гроза, - але не в грозі Бог. І ось тихий подих вітру – в ньому Бог”.
Ніна Герасимова-Персидська Його музика не є складною, його музика не є авангардом, він перебуває вище. Дуже добра передача ваша, яку я слухала і навіть брала участь, називається “Альтернатива”. І це дуже влучно зараз можна визначити місце Сильвестрова.
Андрій Охрімович
До чого і до кого він альтернативний?
Ніна Герасимова-Персидська
Це дуже суттєво, тому що не лише він належить до цієї альтернативи. Це альтернатива в тому, що ми загалом не приймаємо музику галасу, музику без сенсу, музику знівельовану, яка втратила будь-які ознаки , чи то національні, чи то індивідуальні. Це найнижчий рівень шуму, який потрібен справді людині на якомусь невисокому рівні розвитку. Він належить, як і ряд інших композиторів, саме до альтернативи такої : якщо там галас, то тут тиша , це тиха музика, музика, в яку треба вслухатися, і тоді відкриваються світи.
Олекса Боярко
Стала ніч над горами ,затока В безгомінні сірім пригаса, Лиш одна зоря, бліда й висока, Маревні вказує небеса. Час спокою, а душа в тривозі. О, дитя, налякане й слабе, В тиші цій, що стала на порозі, страшно їй підслухати себе.
Ганна Стеців
Час передачі добігає кінця, і це лише додає жалю за тим, що світ, всесвіт Сильвестрова аж ніяк не увібгати у “свободівську” пятнадцятихвилинку.
Ганна Стеців
Шановні слухачі, вітаю вас. В ефірі “Альтернатива”. Експеримент в мистецтві, науці, політиці, і просто у житті... Дехто схильний дорікати долі за те, що не в той час народився. Мовляв, спробуй нині перетнутися з людиною рівновеликою Шевченку, Бальзакові або ж Баху. І дарма, бо “...Музика стелиться і в’яне, лишаючи тільки спогад, тонкий аромат, легкий подих. Кожного охоплює передчуття давно минулих подій...”. Так несподівано лірично газета Нью-Йорк Таймс у 1987 році подала своїм читачам враження від творчості українського композитора Валентина Сильвестрова. Ліричний пасаж не зовсім в’яжеться з уявленнями про авангард. Більшість часто сприймає його, як антихудожність та кошмарну какофонію.
Андрій Охрімович
“Твори Сильвестрова, - пише музикознавець Олена Зінкевич, - завжди формували зону підвищеної уваги, викликаючи цілий спектр почуттів – від захоплення до обурення, - іноді спресованих в одну думку”. Все це дуже характерно для всього авангарду шістдесятих.
Ганна Стеців
Нинішній випуск “Альтернативи” – не що інше, як спроба подати кілька штрихів до портрету композитора. Допомагатимуть нам музикознавці Олена Зінкевич, Ніна Герасимова-Персидська, поет Євген Плужник, звукооператор Сергій Балабанов. Авторські ремарки від Андрія Охрімовича. Вірші Плужника читає Олекса Боярко.
Андрій Охрімович
Біографія Сильвестрова для журналіста - бульварника є чимось украй нецікавим. Жодних альковних пригод, перестрілок та гладіаторських боїв за справедливість. Народився він тридцятого вересня 1937 року у Києві в сім’ї інженера та вчительки німецької мови. До музики прилучився у п’ятнадцятилітньому віці - приватні уроки педагога Софії Рибінської. З 56-го – студент Інженерно-будівельного інституту. Взимку 58-го покинув інститут і вступив до консерваторії. Решта інформації у моїй розмові з пані Оленою Зінкевич та Ніною Герасимовою-Персидською.
Олена Зінкевич
Починав він як такий крутий авангардист, такий жорсткий авангардист, саме цим авангардизмом він викликав роздратування у представників мистецтва соціалістичного реалізму, тому його було не допущено до здачі державного іспиту, коли він закінчував консерваторію. Потім Сильвестров почав писати в тому плані, в якому ми зараз його знаємо. Ми поринаємо, коли слухаємо його, в стихію мелодизму. Мелодія-це те, що кожен композитор шукає все життя, яким авангардистом він би не був, тому що це найвищий дар- вміти писати мелодію.
Андрій Охрімович
Чому, скажімо, митець, який чогось вартий, мусить перейти цей період? Це що: період ламання стереотипів?
Олена Зінкевич
Це саме альтернатива, альтернатива тому, що вже набридло писати так, як необхідно. Авангардизм-це поняття є в кожній епосі. Лихачов казав, що протопоп Аввакум теж був авангардистом . Мусоргський свого часу був авангардистом, Глюк свого часу був авангардистом до своєї епохи.
Андрій Охрімович
Перед інтерв’ю з вами я намагався зв’язатися з самим паном Сильвестровим. Я зрозумів з усіх своїх намагань, що це людина замкнута і неохоча до публічного спілкування. Тим не менше і мені, і нашим слухачам було б цікаво знати, що він є за людина.
Олена Зінкевич
Це людина не публічна зовсім. Він ніколи не стояв у черзі за званнями. Перше своє звання він отримав відразу, Народного артиста України, що не могло бути просто за старих часів. Бо треба було пройти всіх :заслуженого і т. д. Він ніколи не мав державних премій...
Андрій Охрімович
А серед зарубіжних?
Олена Зінкевич
Це була премія “Гаудеамус” (Нідерланди) і премія імені Кусевицького в Штатах і це теж дратувало, тому що це сприймалося як прояв дисиденства, хоча він ніколи не був політичним дисидентом, але своїм протистоянням режимній творчості він сприймався нашим генералітетом музичним як дисидент.
Ганна Стеців
“Я завжди любив музику Сильвестрова і чим більше живу, тим більше в неї проникаю і розумію, чому так строго і ревно ставиться він до її виконання. У нього особливе ставлення до поезії, до музики, яку він чує. Коли він говорить про щойно почуту музику, стає очевидним, що у нього абсолютно своєрідний слух. У нього веберніанське ставлення до звуку. Його думки вражаюче ясні і для мене завжди цінні” (композитор Гія Канчелія).
Олекса Боярко
Прекрасен світ вночі: безформний, безвиразний ,смерті ложе, Мовчи й мовчи, хто що сказати може. Всю порожнечу потойбічних сфер, весь безмір світотвору невеличкий хіба не вичерпано їх тепер підручником для семирічки. Воістину прекрасен світ вночі...
Олена Зінкевич
А крім того, це людина дуже вірна. Вірна друзям. У нього була одна дружина, в нього не було багато дружин. Одна дружина ,з якою він прожив усе життя, яка йому дуже допомагала. Вона була музикознавцем. Це було єднання двох однодумців ,двох яскравих особистостей. Він не хоче бути десь в тусовках якихось, не просить, щоб його обов’язково включили у концерти чергового фестивалю. Те, що він багато зараз буває в Німеччині, це пов’язано з фондом Біляєва. Завдяки цьому Біляєвському фонду, Сильвестров працює зрідка в Німеччині, а потім повертається. У нього є дочка, в нього є онуки, так що він нормальна людина з цього боку.
Андрій Охрімович
Такі речі, як світовий контекст, рейтинги...
Олена Зінкевич
Дуже високі рейтинги. Валя Руденко, є такий режисер, вона зробила фільм про Гагаріна. Вона поїхала у відрядження до Німеччини і коли прийшла до якоїсь там редакції, хтось вигукнув: “О! Вона з Києва, там живе Сильвестров”. Це була якась така елітарна газета, яка знала про Сильвестрова тоді, коли ще його тут не виконували. Тому що перший його авторський концерт на теренах СНД відбувся в Єкатеринбурзі в 1995 році, а в Україні не виконувався. А там його знають, його радо зустрічають в усіх фестивалях таких елітарних сучасної музики.
Андрій Охрімович
Ті люди, які представляють державу, які мають владу сьогодні, які так люблять називатися академіками, чи вони мають опікуватися такими людьми як Сильвестров, чи, може, вони просто навіть ще й не знають, що такі є?
Олена Зінкевич
Вони не знають, дійсно, не знають. Тому що я міністра культури не бачу на таких звичайних концертах. Єдиний з минулих міністрів культури, якого я бачила і бачу на таких концертах, це був Дзюба. Але держава має зацікавитися, тому що саме це її...
Андрій Охрімович
... піднімає ...
Олена Зінкевич
...так-так. Піднімає її рейтинг в світі. Не братами Кличко все ж таки будуть згадувати Україну, а будуть згадувати в наш час саме митцями. Крім того, я можу сказати, що Сильвестров, як і кожен композитор , якщо він майстер з великої літери, він може писати всяку музику і він писав всяку музику. Адже, коли йому не давали можливості видаватися, виконуватися - хто його рятував? Кіно. Кіномузику творив для Параджанова. Я радію з того, що така передача ,як “Альтернатива” ,згадала про Сильвестрова, тому що все ж таки Малевича знають. Ну, хоч знають “Чорний квадрат”. Нічого про Малевича не знають, а про “Чорний квадрат” знають. А про Сильвестрова багато хто дійсно не знає. І нехай хоча б це прізвище якось торкнеться свідомості і люди захочуть для себе вияснити: а що ж це таке, хто він такий і що це за музика.
Андрій Охрімович
Цікаво, що в розпал запису “Альтернативи” до студії зайшов мистецтвознавець Вадим Скуратівський, випадково. Ну, ми з вами знаємо, що таке під небом Божим випадковість.
Вадим Скуратівський
На початку 1960-х років “Московська правда” розпочала атаку проти студента композиторського факультету Київської консерваторії Валентина Сильвестрова. Тепер - Валентина Васильовича Сильвестрова , одного з найбільших композиторів усіх часів та усіх народів. Я пригадую, що десь на початку 70-х серед німецьких музикологів десь на півночі Західної Німеччини поширили анкету, що в ній мали ці музикологи назвати 20 найвидатніших композиторів ХХ століття ще живих. Нагадую, що тоді були живі ще Стравинський та Шостакович. Так от, цей список із 20 осіб очолив молодий український композитор Валентин Сильвестров. На превеликий жаль, ми вами недооцінили і досі недооцінюємо цю колосальну постать світової музики. Людину, яка абсолютно чує весь акустичний спектр природи і яка водночас враховує у своїй творчості весь звуковий спектр світової культури від давнини до найбільш вишуканих музикологічних і музичних шкіл. І внаслідок того, що все це Сильвестров уміє поєднувати, виникає дивовижна музика, яка пояснює, як казав Паскаль, умови людського існування, всю глибину цього існування , тобто Сильвестров - це музичний геній.
Олекса Боярко
Як все живе - течуть піски пустелі, Їх тихий шелест, як і плеск води, Чарує душу. Мрійнику, гляди, Найкраще чути їх з- під стелі. Тож не пакуй валізок, мап не руш, Умій закрити очі і чекати, Може, й твоя з тих багатющих душ, що вміють всесвіт слухати з кімнати.
Ганна Стеців
Сильвестров переписувався з філософом та музикознавцем Яковом Друскіним, який у одному з листів своє музичне враження асоціював з описанням з’яви Бога пророку Іллі: “І ось сильний вітер, - але не в вітрі Бог. Ось буря, - але не в бурі Бог. Ось гроза, - але не в грозі Бог. І ось тихий подих вітру – в ньому Бог”.
Ніна Герасимова-Персидська Його музика не є складною, його музика не є авангардом, він перебуває вище. Дуже добра передача ваша, яку я слухала і навіть брала участь, називається “Альтернатива”. І це дуже влучно зараз можна визначити місце Сильвестрова.
Андрій Охрімович
До чого і до кого він альтернативний?
Ніна Герасимова-Персидська
Це дуже суттєво, тому що не лише він належить до цієї альтернативи. Це альтернатива в тому, що ми загалом не приймаємо музику галасу, музику без сенсу, музику знівельовану, яка втратила будь-які ознаки , чи то національні, чи то індивідуальні. Це найнижчий рівень шуму, який потрібен справді людині на якомусь невисокому рівні розвитку. Він належить, як і ряд інших композиторів, саме до альтернативи такої : якщо там галас, то тут тиша , це тиха музика, музика, в яку треба вслухатися, і тоді відкриваються світи.
Олекса Боярко
Стала ніч над горами ,затока В безгомінні сірім пригаса, Лиш одна зоря, бліда й висока, Маревні вказує небеса. Час спокою, а душа в тривозі. О, дитя, налякане й слабе, В тиші цій, що стала на порозі, страшно їй підслухати себе.
Ганна Стеців
Час передачі добігає кінця, і це лише додає жалю за тим, що світ, всесвіт Сильвестрова аж ніяк не увібгати у “свободівську” пятнадцятихвилинку.