Проблеми післявоєнного Іраку
Прага, 14 квітня 2003 – Хоча до закінчення воєнної акції в Іраку ще далеко, західні оглядачі зосереджують головну свою увагу на післявоєнних проблемах країни, зокрема на формуванні нового керівництва, поліцейських сил для підтримання порядку і на відбудові нафтової промисловості.
Американська газета «Крісчен саєнс монітор» розділяє післявоєнне формування іракського керівництва на два етапи, які називає «революціями в уряді» з огляду на цілковиту переорієнтацію з історичного тоталітаризму й диктатури на демократію і відкритість. Перший етап – це заміна автократичного режиму демократичним. Далі в Іраку відбудеться ще одна історична переорієнтація. Досі в особі диктатора Саддама Гуссейна владу в Іраку утримувала сунітська меншість, яка становить лише 20 відсотків населення країни. Дискриміновані шиїти становлять 60 відсотків , курди з іншими етнічними меншостями теж 20 відсотків. До речі, як підкреслює газета, боротьба між сунітами й шиїтами у цій країні, зокрема політична конкуренція, триває віками. Відтепер кожна із цих груп мала б зайняти у керівництві своє належне місце.
Багато близькосхідних мусульман, веде далі газета, вважають себе ісламськими демократами, які підтримують ідею свободи і вільні вибори. За приклад для майбутнього іракського керівництва газета ставить Туреччину.
Британська газета «Індепендент» порушує іншу проблему Іраку, яка постала після падіння режиму Саддама Гуссейна: масові грабежі всього, що належало режимові, в тому числі музеїв, у яких зібрані безцінні експонати цього історично багатого регіону Близького Сходу. Пограбування музеїв, як підкреслює газета, це не акт відплати режимові. Це звичайне мародерство, бо злодії, яким наплювати на власну історію, викрадають експонати для перепродажу і збагачення. Досі, як вважає «Індепендент», уже вкрадено, пошкоджено або знищено неоцінимі історичні скарби. Американські і британські сили, підкреслює газета, повинні вжити негайних заходів, щоб припинити дальші грабежі і, згідно з каталогами, розпочати кампанію повернення вкрадених цінностей. У рамках цієї кампанії, як пропонує газета, слід попередити всі музеї, приватних колекціонерів і торговельних посередників в усьому світі не купувати украдені історичні пам’ятки,а повертати їх попередньому власникові, тобто Іракові.
Тим часом європейська преса коментує останню дипломатичну активність європейських лідерів, які нещодавно виступали проти воєнної акції США в Іраку, а нині, як вважають деякі оглядачі, формують опозиційну вісь проти США. Ідеться про Францію, Німеччину і Росію. Коментуючи зустріч Шредера з Путіним у Санкт-Петербурзі, німецька газета «Зюддойче цайтунг» заперечує це твердження. Просто, як підкреслює газета, учасники зустрічі дали зрозуміти, що завтрашній світ повинен залишатися багатостороннім, а не під контролем Сполучених Штатів. При всьому цьому газета критично відгукується про нинішні зусилля Німеччини і Франції. Обидві країни, як підкреслює «Зюддойче цайтунґ», повинні відновити давню коаліцію.
Американська газета «Крісчен саєнс монітор» розділяє післявоєнне формування іракського керівництва на два етапи, які називає «революціями в уряді» з огляду на цілковиту переорієнтацію з історичного тоталітаризму й диктатури на демократію і відкритість. Перший етап – це заміна автократичного режиму демократичним. Далі в Іраку відбудеться ще одна історична переорієнтація. Досі в особі диктатора Саддама Гуссейна владу в Іраку утримувала сунітська меншість, яка становить лише 20 відсотків населення країни. Дискриміновані шиїти становлять 60 відсотків , курди з іншими етнічними меншостями теж 20 відсотків. До речі, як підкреслює газета, боротьба між сунітами й шиїтами у цій країні, зокрема політична конкуренція, триває віками. Відтепер кожна із цих груп мала б зайняти у керівництві своє належне місце.
Багато близькосхідних мусульман, веде далі газета, вважають себе ісламськими демократами, які підтримують ідею свободи і вільні вибори. За приклад для майбутнього іракського керівництва газета ставить Туреччину.
Британська газета «Індепендент» порушує іншу проблему Іраку, яка постала після падіння режиму Саддама Гуссейна: масові грабежі всього, що належало режимові, в тому числі музеїв, у яких зібрані безцінні експонати цього історично багатого регіону Близького Сходу. Пограбування музеїв, як підкреслює газета, це не акт відплати режимові. Це звичайне мародерство, бо злодії, яким наплювати на власну історію, викрадають експонати для перепродажу і збагачення. Досі, як вважає «Індепендент», уже вкрадено, пошкоджено або знищено неоцінимі історичні скарби. Американські і британські сили, підкреслює газета, повинні вжити негайних заходів, щоб припинити дальші грабежі і, згідно з каталогами, розпочати кампанію повернення вкрадених цінностей. У рамках цієї кампанії, як пропонує газета, слід попередити всі музеї, приватних колекціонерів і торговельних посередників в усьому світі не купувати украдені історичні пам’ятки,а повертати їх попередньому власникові, тобто Іракові.
Тим часом європейська преса коментує останню дипломатичну активність європейських лідерів, які нещодавно виступали проти воєнної акції США в Іраку, а нині, як вважають деякі оглядачі, формують опозиційну вісь проти США. Ідеться про Францію, Німеччину і Росію. Коментуючи зустріч Шредера з Путіним у Санкт-Петербурзі, німецька газета «Зюддойче цайтунг» заперечує це твердження. Просто, як підкреслює газета, учасники зустрічі дали зрозуміти, що завтрашній світ повинен залишатися багатостороннім, а не під контролем Сполучених Штатів. При всьому цьому газета критично відгукується про нинішні зусилля Німеччини і Франції. Обидві країни, як підкреслює «Зюддойче цайтунґ», повинні відновити давню коаліцію.