Міжнародна амністія критикує Раду безпеки ООН
Прага, 25 лютого 2003 – Міжнародна правозахисна організація «Амнесті Інтернешнл» з резиденцією в Лондоні скритикувала Раду безпеки ООН за брак належної уваги до проблеми прав людини, пов’язаної із кризою навколо Іраку і можливою воєнною акцією у цій країні, а також із конфліктом на Близькому сході.
Міжнародна амністія вважає, що будь яке рішення Ради безпеки ООН у справі Іраку повинно брати до уваги права людини у цій країні. Досі, як вважає ця міжнародна правозахисна організація, Рада безпеки у рамках дискусій на тему можливого воєнного удару по Іраку не провела жодних дискусій на тему прав людини і можливої гуманітарної катастрофи після воєнної акції. Ми розуміємо, що такі дискусії проводяться за зачиненими дверима, каже з цього приводу Генеральний секретар «Амнесті Інтернешнл» Ірене Хан, однак, доля цивільного населення не повинна залишатися поза увагою членів ради безпеки. Міжнародна амністія, за її словами, не займає конкретної позиції у справі війни, тобто не виступає проти воєнного удару і не підтримує його. Нам ідеться про те, веде далі Генеральний секретар «Амнесті Інтернешнл», щоб люди, які беруть на себе відповідальність за такі тяжкі політичні рішення, рахувалися також із наслідками в ділянці прав людини і з можливою гуманітарною катастрофою.
Міжнародна амністія, за словами її генерального секретаря, серед інших країн стежить також за становищем в ділянці прав людини в Іраку вже протягом 30 років. Амністія вважає режим Саддама Хусейна за один із найжорстокіших і найрепресивніших порушників прав людини. У 80-х роках у першому звіті про Ірак Амністія представила масову різню курдів у північному районі Галабджа. У той час, підкреслює Ірене Хан, ні Сполучені Штати, ні Великобританія не проявили жодного зацікавлення нашим звітом. Вони повернулися спиною до цієї проблеми. Амністії було надзвичайно тяжко привернути увагу міжнародної спільноти до порушень прав людини в Іраку. Сьогодні тим часом, веде далі керівниця Міжнародної амністії, у дискусіях про можливу воєнну акцію так само тяжко привернути увагу до проблеми прав людини, тобто наслідків воєнного удару для цивільного населення Іраку.
Незалежно від того, чи буде війна в Іраку, чи ні, заявляє Генеральний секретар Міжнародної амністії, жертвою стане цивільне населення. Тому Амністія вимагає поряд із воєнними інспекторами розміщення в Іраку інспекторів із дотримання прав людини із правом перевіряти в’язниці, а також поліційні управління й дільниці.
При цьому генеральний секретар Міжнародної амністії порушила також ізраїльсько-палестинський конфлікт, унаслідок ескалації якого продовжує страждати цивільне населення обох сторін. І тут Міжнародна амністія закликає Раду безпеки та інші структури ООН серйозніше зайнятися близькосхідними проблемами і теж надіслати в район конфлікту міжнародних спостерігачів, які стежитимуть за дотриманням прав людини.
Міжнародна амністія вважає, що будь яке рішення Ради безпеки ООН у справі Іраку повинно брати до уваги права людини у цій країні. Досі, як вважає ця міжнародна правозахисна організація, Рада безпеки у рамках дискусій на тему можливого воєнного удару по Іраку не провела жодних дискусій на тему прав людини і можливої гуманітарної катастрофи після воєнної акції. Ми розуміємо, що такі дискусії проводяться за зачиненими дверима, каже з цього приводу Генеральний секретар «Амнесті Інтернешнл» Ірене Хан, однак, доля цивільного населення не повинна залишатися поза увагою членів ради безпеки. Міжнародна амністія, за її словами, не займає конкретної позиції у справі війни, тобто не виступає проти воєнного удару і не підтримує його. Нам ідеться про те, веде далі Генеральний секретар «Амнесті Інтернешнл», щоб люди, які беруть на себе відповідальність за такі тяжкі політичні рішення, рахувалися також із наслідками в ділянці прав людини і з можливою гуманітарною катастрофою.
Міжнародна амністія, за словами її генерального секретаря, серед інших країн стежить також за становищем в ділянці прав людини в Іраку вже протягом 30 років. Амністія вважає режим Саддама Хусейна за один із найжорстокіших і найрепресивніших порушників прав людини. У 80-х роках у першому звіті про Ірак Амністія представила масову різню курдів у північному районі Галабджа. У той час, підкреслює Ірене Хан, ні Сполучені Штати, ні Великобританія не проявили жодного зацікавлення нашим звітом. Вони повернулися спиною до цієї проблеми. Амністії було надзвичайно тяжко привернути увагу міжнародної спільноти до порушень прав людини в Іраку. Сьогодні тим часом, веде далі керівниця Міжнародної амністії, у дискусіях про можливу воєнну акцію так само тяжко привернути увагу до проблеми прав людини, тобто наслідків воєнного удару для цивільного населення Іраку.
Незалежно від того, чи буде війна в Іраку, чи ні, заявляє Генеральний секретар Міжнародної амністії, жертвою стане цивільне населення. Тому Амністія вимагає поряд із воєнними інспекторами розміщення в Іраку інспекторів із дотримання прав людини із правом перевіряти в’язниці, а також поліційні управління й дільниці.
При цьому генеральний секретар Міжнародної амністії порушила також ізраїльсько-палестинський конфлікт, унаслідок ескалації якого продовжує страждати цивільне населення обох сторін. І тут Міжнародна амністія закликає Раду безпеки та інші структури ООН серйозніше зайнятися близькосхідними проблемами і теж надіслати в район конфлікту міжнародних спостерігачів, які стежитимуть за дотриманням прав людини.