Звернення і спеціальний звіт правозахисної організації Human Rights Watch щодо проблеми утисків свободи слова в Україні
Вашингтон, 3 грудня 2002 - Напередодні слухань щодо свободи слова правозахисна організація Human Rights Watch із штаб квартирою в Нью-Йорку приготувала звернення і спеціальний звіт із проблеми утисків свободи слова в Україні.
«За останні десять років українські ЗМІ, особливо преса й інтернет-видання почали представляти широкий спектр поглядів, однак, об’єктивна подача матеріалу з одного джерела залишається, швидше, винятком у наслідок тиску з найрізноманітніших сторін, який чиниться на засоби масової інформації та окремих журналістів,» - говориться у підписаному Елізабет Андерсен - виконавчим директором відділу Human Rights Watch зверненні до Верховної Ради України.
Особливу стурбованість Human Rights Watch викликають свідчення про спроби з боку президентської Адміністрації обмежити через неофіційну чи негласну цензуру програми новин, свободу висловлення думок на телебаченні, яке для переважної більшості українців залишається основним джерелом інформації.
«Відповідно до вказівок Адміністрації, подача політичних новин тепер не супроводжується критикою президента та членів його команди,» - говориться у звіті. При цьому інформація про інших політиків і опозиційні партії спотворюється або замовчується .
Human Rights Watch фіксує також численні випадки судових позовів, податкових перевірок, позбавлення ліцензій та закриття опозиційних владі засобів масової інформації в Україні.
Елізабет Андерсен у вашингтонському офісі організації каже, що вони дуже стурбовані ситуацією в Україні: «Погіршення ситуації із свободою слова в Україні, ми побоюємось, є симптомами ширшого тиску проти прав людини в Україні».
Експерт в нью-йоркському офісі Human Rights Watch Джейн Бюкенен, що безпосередньо готувала зазначений звіт, вважає дуже важливим об’єднання журналістів проти тисків та цензури.
Джейн Бюкенен:
«Я думаю, важливим моментом є те, що журналісти в певний спосіб організувались проти тисків, деякі з них організували страйковий комітет. Це дуже цікавий розвиток, бо, наскільки я розумію, в минулому з певних причин журналісти були ніби у різних фракціях, і це дуже цікавий процес трансформації - як журналісти бачать тепер один одного і свої відносини з владою. Я думаю, це може змінити ситуацію і допомогти у боротьбі проти цензури та утисків».
Цензура, офіційна чи неофіційна, несумісна з демократією й законністю - констатує відома правозахисна організація. Практика тиску , залякувань та цензури зі сторони виконавчої влади суперечить зобов’язанням України, взятим відповідно до статті десятої Європейської конвенції про захист прав людини й основних свобод і статті 19 Міжнародного пакту про цивільні та політичні права. Human Rights Watch, висловлюючи сподівання про припинення практики цензури, закликає Верховну Раду:
- забезпечити припинення цензури через дотримання чинного законодавства про її заборону; - оперативно провести ретельну перевірку діяльності посадових осіб, причетних до здійснення цензури або інших порушень відносно представників ЗМІ і притягнути до відповідальності винних.
Залишається додати, що Human Rights Watch є відомою експертною інституцією, яка проводить моніторинг ситуації з правами людини більше ніж у 70 країнах світу.
«За останні десять років українські ЗМІ, особливо преса й інтернет-видання почали представляти широкий спектр поглядів, однак, об’єктивна подача матеріалу з одного джерела залишається, швидше, винятком у наслідок тиску з найрізноманітніших сторін, який чиниться на засоби масової інформації та окремих журналістів,» - говориться у підписаному Елізабет Андерсен - виконавчим директором відділу Human Rights Watch зверненні до Верховної Ради України.
Особливу стурбованість Human Rights Watch викликають свідчення про спроби з боку президентської Адміністрації обмежити через неофіційну чи негласну цензуру програми новин, свободу висловлення думок на телебаченні, яке для переважної більшості українців залишається основним джерелом інформації.
«Відповідно до вказівок Адміністрації, подача політичних новин тепер не супроводжується критикою президента та членів його команди,» - говориться у звіті. При цьому інформація про інших політиків і опозиційні партії спотворюється або замовчується .
Human Rights Watch фіксує також численні випадки судових позовів, податкових перевірок, позбавлення ліцензій та закриття опозиційних владі засобів масової інформації в Україні.
Елізабет Андерсен у вашингтонському офісі організації каже, що вони дуже стурбовані ситуацією в Україні: «Погіршення ситуації із свободою слова в Україні, ми побоюємось, є симптомами ширшого тиску проти прав людини в Україні».
Експерт в нью-йоркському офісі Human Rights Watch Джейн Бюкенен, що безпосередньо готувала зазначений звіт, вважає дуже важливим об’єднання журналістів проти тисків та цензури.
Джейн Бюкенен:
«Я думаю, важливим моментом є те, що журналісти в певний спосіб організувались проти тисків, деякі з них організували страйковий комітет. Це дуже цікавий розвиток, бо, наскільки я розумію, в минулому з певних причин журналісти були ніби у різних фракціях, і це дуже цікавий процес трансформації - як журналісти бачать тепер один одного і свої відносини з владою. Я думаю, це може змінити ситуацію і допомогти у боротьбі проти цензури та утисків».
Цензура, офіційна чи неофіційна, несумісна з демократією й законністю - констатує відома правозахисна організація. Практика тиску , залякувань та цензури зі сторони виконавчої влади суперечить зобов’язанням України, взятим відповідно до статті десятої Європейської конвенції про захист прав людини й основних свобод і статті 19 Міжнародного пакту про цивільні та політичні права. Human Rights Watch, висловлюючи сподівання про припинення практики цензури, закликає Верховну Раду:
- забезпечити припинення цензури через дотримання чинного законодавства про її заборону; - оперативно провести ретельну перевірку діяльності посадових осіб, причетних до здійснення цензури або інших порушень відносно представників ЗМІ і притягнути до відповідальності винних.
Залишається додати, що Human Rights Watch є відомою експертною інституцією, яка проводить моніторинг ситуації з правами людини більше ніж у 70 країнах світу.