Близький схід. Балкани
Прага, 22 серпня 2002 – Серед інших актуальних міжнародних тем західні оглядачі коментують становище на Близькому сході, де тривають спроби відновити мирний процес, і на Балканах, де протягом останніх років не вдалося досягти врегулювання неспокою.
Газета «Інтернешанел геральд трібюн» передруковує редакційну статтю із «Чікаґо трібюн», яка коментує деякі аспекти нинішнього крихкого перемир’я між Ізраїлем і палестинцями. У рамках останніх мирних заходів Ізраїль погодився вивести сої сили безпеки із семи палестинських міст, окупованих 2 місяці тому після тодішнього чергового терористичного акту палестинського терориста-самовбивці. Вулиці Вифлеєму вже патрулюють палестинські поліцейські. Газета схвально відгукується про той факт, що обом сторонам удалося досягти домовленості в особливо напруженій атмосфері. Газета висловлює також сподівання, що з обох боків запанував тверезий погляд на вирішення конфлікту з перспективи двох держав, тобто шляхом створення палестинської держави за принципом «земля за мир». Газета підкреслює, що за нинішніх умов нема особливих гарантій, що нинішні заходи допровадять до тривалого миру. Проте, як підкреслює на закінчення газета, ліпшої нової можливості для мирного врегулювання сторони можуть не отримати найближчими часами.
Тим часом газета «Уолл стріт джорнел» містить коментар Дейвіда Філіпса з ради закордонних в’язків США у справі досі нерозв’язаної проблеми Балкан. Західні країни вже протягом 10-ти років займаються Балканами, пише автор. Після цього періоду стало цілком ясно, що без чіткої вихідної стратегії міжнародна спільнота не зможе виплутатися з балканських проблем. Для закінчення місії, на думку автора, слід передусім стабілізувати регіон і вирішити найбільш вибухові локальні проблеми, починаючи від статусу краю Косово. Для цього Захід повинен бути абсолютно чесним із зацікавленими сторонами у справі прикінцевої мети, тому повинен застосувати тактику, яка якраз враховує інтереси кожної зі сторін. Вирішення цієї проблеми, як вважає автор, стало б тріумфом європейської дипломатії. Це дало б можливість консолідувати демократичні сили в Сербії, зберегти єдність Боснії і багатоетнічність Македонії. Врешті Європейський союз повинен залишити балканські країни для того, щоб зробити їх своїми партерами, а не протекторатами. Прикінцевою метою мало би стати членство цих країн в ЄС, проте ця мета залишатиметься нездійсненною доти, закінчує автор, доки край Косово залишатиметься вогнищем неспокою.
Газета «Інтернешанел геральд трібюн» передруковує редакційну статтю із «Чікаґо трібюн», яка коментує деякі аспекти нинішнього крихкого перемир’я між Ізраїлем і палестинцями. У рамках останніх мирних заходів Ізраїль погодився вивести сої сили безпеки із семи палестинських міст, окупованих 2 місяці тому після тодішнього чергового терористичного акту палестинського терориста-самовбивці. Вулиці Вифлеєму вже патрулюють палестинські поліцейські. Газета схвально відгукується про той факт, що обом сторонам удалося досягти домовленості в особливо напруженій атмосфері. Газета висловлює також сподівання, що з обох боків запанував тверезий погляд на вирішення конфлікту з перспективи двох держав, тобто шляхом створення палестинської держави за принципом «земля за мир». Газета підкреслює, що за нинішніх умов нема особливих гарантій, що нинішні заходи допровадять до тривалого миру. Проте, як підкреслює на закінчення газета, ліпшої нової можливості для мирного врегулювання сторони можуть не отримати найближчими часами.
Тим часом газета «Уолл стріт джорнел» містить коментар Дейвіда Філіпса з ради закордонних в’язків США у справі досі нерозв’язаної проблеми Балкан. Західні країни вже протягом 10-ти років займаються Балканами, пише автор. Після цього періоду стало цілком ясно, що без чіткої вихідної стратегії міжнародна спільнота не зможе виплутатися з балканських проблем. Для закінчення місії, на думку автора, слід передусім стабілізувати регіон і вирішити найбільш вибухові локальні проблеми, починаючи від статусу краю Косово. Для цього Захід повинен бути абсолютно чесним із зацікавленими сторонами у справі прикінцевої мети, тому повинен застосувати тактику, яка якраз враховує інтереси кожної зі сторін. Вирішення цієї проблеми, як вважає автор, стало б тріумфом європейської дипломатії. Це дало б можливість консолідувати демократичні сили в Сербії, зберегти єдність Боснії і багатоетнічність Македонії. Врешті Європейський союз повинен залишити балканські країни для того, щоб зробити їх своїми партерами, а не протекторатами. Прикінцевою метою мало би стати членство цих країн в ЄС, проте ця мета залишатиметься нездійсненною доти, закінчує автор, доки край Косово залишатиметься вогнищем неспокою.