Афганські біженці
Прага, 23 жовтня 2001 – Із продовженням воєнної операції в Афганістані проти військових об’єктів талібану і терористичних баз зростає хвиля біженців до сусідніх країн, передусім до Пакистану та Ірану, які тим часом закрили свої кордони. Згідно з даними відомства ООН у справах біженців, в імпровізованих біженських таборах уздовж кордону з Пакистаном ширяться інфекційні хвороби, люди недоїдають або голодують, невистачає питної води.
За повідомленнями журналістів, катастрофічним залишається становище не лише біженців, а й мирного афганського населення, особливо у центральній і південній частині країни, контрольованій талібаном, де достава гуманітарної допомоги майже неможлива. Ця ситуація породжує дальшу хвилю біженців, які просуваються у напрямку найближчого кордону, тобто з Пакистаном або Іраном. У цих двох країнах у прикордонних таборах зосереджено три мільйони сімсот тисяч афганців, які створили серйозні соціальні й економічні проблеми для Ісламабада і Тегерана. Пакистанські власті оголосили про свій намір вислати із країни тих біженців, які прибули сюди протягом останніх днів, тобто від початку воєнної акції проти талібану і терористичних баз. Пакистанські офіційні особи заявили, що режим талібів погодився прийняти назад останні партії біженців. Президент Пакистану Мушарраф категорично заборонив давати притулок афганцям, заявивши, що його країна неспроможна прийняти усіх біженців.
Іран, де зібралося близько двох мільйонів афганських біженців, переважно мусульман-шиїтів, теж заявив, що гуманітарної допомоги ООН далеко невистачає для утримання біженських таборів. Як заявляють журналісти, у біженських таборах в Пакистані можуть залишатися переважно жінки, діти і старші віком біженці. Донедавна фактично умовний пакистансько-афганськй кондон протяжністю у дві тисячі двісті кілометрів нині просотано колючим дротом і його охороняють пакистанські війська, відлякуючи біженців стріляниною в повітря. По обох боках кордону живуть часто споріднені пуштунські племена. Найсерйозніші сутички афганських біженців з пакистанськими прикордонними військами відбулися минулої неділі.
Останніми днями американські літаки скинули ще 70 тисяч харчових пакетів для афганського населення, проте такий спосіб достави не дає гарантій, що допомога потрапить у руки голодуючих. Надходять повідомлення, що значна частина пакетів потрапила до рук підрозділів талібану.
У понеділок відомство ООН у справах біженців знову без особливих сподівань звернулося до Ісламабада із проханням відкрити кордон для біженців, готуючи водночас намети, теплі покривала й інше спорядження для забезпечення тимчасових таборів на афганському боці уздовж кордону.
На півночі країни Узбекистан теж закрив кордон з Афганістаном. Однак, тамтешні терени є під контролем Північного альянсу, який веде боротьбу з режимом талібан. Місцеве населення і біженці там отримують достатню гуманітарну допомогу з Росії і від Заходу.
За повідомленнями журналістів, катастрофічним залишається становище не лише біженців, а й мирного афганського населення, особливо у центральній і південній частині країни, контрольованій талібаном, де достава гуманітарної допомоги майже неможлива. Ця ситуація породжує дальшу хвилю біженців, які просуваються у напрямку найближчого кордону, тобто з Пакистаном або Іраном. У цих двох країнах у прикордонних таборах зосереджено три мільйони сімсот тисяч афганців, які створили серйозні соціальні й економічні проблеми для Ісламабада і Тегерана. Пакистанські власті оголосили про свій намір вислати із країни тих біженців, які прибули сюди протягом останніх днів, тобто від початку воєнної акції проти талібану і терористичних баз. Пакистанські офіційні особи заявили, що режим талібів погодився прийняти назад останні партії біженців. Президент Пакистану Мушарраф категорично заборонив давати притулок афганцям, заявивши, що його країна неспроможна прийняти усіх біженців.
Іран, де зібралося близько двох мільйонів афганських біженців, переважно мусульман-шиїтів, теж заявив, що гуманітарної допомоги ООН далеко невистачає для утримання біженських таборів. Як заявляють журналісти, у біженських таборах в Пакистані можуть залишатися переважно жінки, діти і старші віком біженці. Донедавна фактично умовний пакистансько-афганськй кондон протяжністю у дві тисячі двісті кілометрів нині просотано колючим дротом і його охороняють пакистанські війська, відлякуючи біженців стріляниною в повітря. По обох боках кордону живуть часто споріднені пуштунські племена. Найсерйозніші сутички афганських біженців з пакистанськими прикордонними військами відбулися минулої неділі.
Останніми днями американські літаки скинули ще 70 тисяч харчових пакетів для афганського населення, проте такий спосіб достави не дає гарантій, що допомога потрапить у руки голодуючих. Надходять повідомлення, що значна частина пакетів потрапила до рук підрозділів талібану.
У понеділок відомство ООН у справах біженців знову без особливих сподівань звернулося до Ісламабада із проханням відкрити кордон для біженців, готуючи водночас намети, теплі покривала й інше спорядження для забезпечення тимчасових таборів на афганському боці уздовж кордону.
На півночі країни Узбекистан теж закрив кордон з Афганістаном. Однак, тамтешні терени є під контролем Північного альянсу, який веде боротьбу з режимом талібан. Місцеве населення і біженці там отримують достатню гуманітарну допомогу з Росії і від Заходу.