Етно-політична мозаїка
Київ, 5 жовтня 2001 - 29 – 30 вересня Україна відзначила скорботну дату в історії Другої Світової війни – 60-річчя від початку знищення мешканців Києва та військовополонених у Бабиному Яру. Це трагічне місце стало своєрідною метафорою тоталітаризму і символом страждань. Зокрема – єврейського народу, представників якого розстрілювали лише за причетність до єврейства. Муки і смерть у Бабиному Яру прийняли й люди інших національностей – українці, росіяни, цигани...
Саме про це спільне горе й страждання, про неприпустимість повторення тоталітарних жахів йшлося на скорботному мітингу тридцятого вересня, в день пам”яті всіх загиблих у Бабиному Яру. Після мітингу Президент України Леонід Кучма, мер Києва Олександр Омельченко та президент Єврейської ради України Ілля Левітас відкрили пам”ятник розстріляним дітям. Також було закладено символічний камінь на місці майбутнього музею Бабиного Яру і музею єврейської історії України.
З тоталітаризмом, але вже іншого забарвлення має на меті боротися Український молодіжний оргкомітет під промовистою назвою “Нюрнберг-2”. Стратегічна мета комітету – остаточна заборона комуністичної партії, для чого оголошено про початок формування органів Громадського суду. Чергове засідання оргкомітету відбулося минулого понеділка, Всеукраїнський же суд заплановано на 7 листопада.
Дата, як бачимо, вибрана вікопомна. Хоча нинішні українські громадяни за повсякденними негараздами на вікопомність зважають все менше. Ну от, скажімо, ІІІ-й форум українців – помпезна і широко розрекламована подія, з концертами і президентськими промовами, котрі плавно переходять в парад. Але, як засвідчили опитування, проведені Інститутом соціальних досліджень по всій Україні і оприлюднені 3-го жовтня, повною інформацією про роботу форуму володіє тільки 1 відсоток опитаних, тоді як 30 відсотків лише знають, що такий форму відбувся, а 58 % респондентів взагалі про поважне зібрання нічого не чули.
Втім, це й не дивно. Зараз кожен займається чимось суто своїм. Наприклад, створює блоки – і не лише на будівельних майданчиках чи під волейбольною сіткою. Так, дехто з російськомовних громадян, заангажованих в “Русском двіженії України”, утворили передвиборче об”єднання “Русскій блок”. Це утворення, презентація котрого відбулася наприкінці вересня, виступає за відмову від націоналістично ідеології в держбудівництві ну і, звісно ж, за надання державного статусу російській мові. В разі їхньої перемоги на виборах, Україна, напевно, отримає високий ймення “намєстнічєства” чи хоча б статус -надцятої області Російської Федерації. Втім, на прес-конференції про це не йшлося...
А менш політично стурбовані представники національних громад наразі готуються до Всеукраїнського фестивалю “Ми діти твої, Україно”, котрий має відбутися 15-го жовтня...
Саме про це спільне горе й страждання, про неприпустимість повторення тоталітарних жахів йшлося на скорботному мітингу тридцятого вересня, в день пам”яті всіх загиблих у Бабиному Яру. Після мітингу Президент України Леонід Кучма, мер Києва Олександр Омельченко та президент Єврейської ради України Ілля Левітас відкрили пам”ятник розстріляним дітям. Також було закладено символічний камінь на місці майбутнього музею Бабиного Яру і музею єврейської історії України.
З тоталітаризмом, але вже іншого забарвлення має на меті боротися Український молодіжний оргкомітет під промовистою назвою “Нюрнберг-2”. Стратегічна мета комітету – остаточна заборона комуністичної партії, для чого оголошено про початок формування органів Громадського суду. Чергове засідання оргкомітету відбулося минулого понеділка, Всеукраїнський же суд заплановано на 7 листопада.
Дата, як бачимо, вибрана вікопомна. Хоча нинішні українські громадяни за повсякденними негараздами на вікопомність зважають все менше. Ну от, скажімо, ІІІ-й форум українців – помпезна і широко розрекламована подія, з концертами і президентськими промовами, котрі плавно переходять в парад. Але, як засвідчили опитування, проведені Інститутом соціальних досліджень по всій Україні і оприлюднені 3-го жовтня, повною інформацією про роботу форуму володіє тільки 1 відсоток опитаних, тоді як 30 відсотків лише знають, що такий форму відбувся, а 58 % респондентів взагалі про поважне зібрання нічого не чули.
Втім, це й не дивно. Зараз кожен займається чимось суто своїм. Наприклад, створює блоки – і не лише на будівельних майданчиках чи під волейбольною сіткою. Так, дехто з російськомовних громадян, заангажованих в “Русском двіженії України”, утворили передвиборче об”єднання “Русскій блок”. Це утворення, презентація котрого відбулася наприкінці вересня, виступає за відмову від націоналістично ідеології в держбудівництві ну і, звісно ж, за надання державного статусу російській мові. В разі їхньої перемоги на виборах, Україна, напевно, отримає високий ймення “намєстнічєства” чи хоча б статус -надцятої області Російської Федерації. Втім, на прес-конференції про це не йшлося...
А менш політично стурбовані представники національних громад наразі готуються до Всеукраїнського фестивалю “Ми діти твої, Україно”, котрий має відбутися 15-го жовтня...