Звинувачення в загибелі російського літака з терористів перекинули на Україну
Прага, 4 жовтня 2001 — У катастрофі російського пасажирського літака над Чорним морем західні джерела не виключають вини України, що її військові провадили в четвер бойові стрільби в реґіоні. Але українські військовики таку можливість відкидають.
Загибель російського літака компанії Сибір, що летів регулярним чартерним рейсом із Тель-Авіва до Новосибірська, оповито безліччю спекуляцій. До думок про міжнародний тероризм уже через кілька годин по катастрофі додалися звинувачення в можливій причетності до неї України, хай і мимовільній.
Агентства цитують джерела в міністерстві оборони США про те, що тільки Україна в час аварії провадила в Чорному морі військові навчання. Деякі повідомляють і про те, ніби американський супутник зафіксував пуск ракети чи й двох із Криму якраз у час, коли сталася катастрофа.
Ситуацію до краю накрутило агентство Франс Прес, яке прямо склало вину на випадково запущену українську ракету — посилаючись на слова представника російського Чорноморського флоту Іґоря Ларічева, якого агентство назвало спершу … представником ВМС України. Пізніше командування Чорноморського флоту Росії взагалі заперечило наявність будь-яких тверджень про інцидент, які наводилися від імені російського флоту.
У дальшому моменті більшість версій збігається: ракети, використані в перебігу навчань, просто не були здатні вразити російський літак, що вибухнув на висоті близько 11 кілометрів і до того ж перебував десь за 250 кілометрів від місця навчань. Говорить керівник прес-центру Військово-морських сил України капітан 1 ранґу Микола Савченко: «Наші ракети не можуть влучити в цю ціль, тому що вони рохраховані на стрільбу до десяти кілометрів».
Агентство Дойче Прессе-Аґентур, посилаючись на представника міністерства оборони України, теж повідомляє про використання на навчаннях зенітно-ракетних комплексів «Оса» — з далекосяжністю до 10 кілометрів, ракети яких до того ж мають систему самоліквідації, якщо ціль не було уражено.
Але неназваний представник міністерства оборони США, що його слова наводить агентство Асошієйтед Прес, говорить про можливість ураження російського літака ракетою з зенітно-ракетної системи С-200, що має далекосяжність якраз понад 250 кілометрів і сягає цілей на виоті понад 30 кілометрів. Це саме агентство подає й дані так само не названих «військових представників» незгаданої країни, що системи С-200 теж брали участь у нинішніх навчаннях.
І, нарешті, головний арґумент, що його назвав керівник прес-центру ВМС України в інтерв’ю для Радіо Свобода: «Головний арґумент: я можу сказати, що це ми не могли збити, тому що в 12.45 був вибух на літаку, а флот виконував стрільби після 14-ї години».
Та й до цієї заяви є протилежні дані. Представник прес-центру міністерства оборони України Ігор Халевінський зачитав на Радіо Свобода офіційну заяву свого відомства, в якій, серед іншого, мовиться, що стрільби таки відбувалися в момент катастрофи: «Всі ракети влучили в ціль у заданому районі. З отриманням інформації про катастрофу літака Ту-154 стрільби було негайно призупинено».
Він теж упевнений, що Україна до випадку з російським літаком не причетна: «Зараз керівництво навчань та фахівці здійснюють детальніше вивчення даних об’єктивного контролю, які доводять, що ні теоретично, ні практично пуски ракет військ ППО України в районі мису Опук (полігон у Криму, де відбувалися стрільби) не мають відношення до катастрофи російського літака Ту-154».
До цих слів, додамо, приєднався й президент Росії Владімір Путін, який повторив думку МО України, що вживані на навчаннях ракети за своїми технічими характеристиками не могли дістатися до місця, де летів загиблий літак.
До всіх неузгодженостей згадаймо й цитоване агентством Ройтерз здивування представника російської авіакомпанії Сибір, літак якої загинув у катастрофі, — чому, власне, цей літак узагалі летів над Чорним морем. За його словами, цей рейс за нормальних умов над морем летіти не має.
Загибель російського літака компанії Сибір, що летів регулярним чартерним рейсом із Тель-Авіва до Новосибірська, оповито безліччю спекуляцій. До думок про міжнародний тероризм уже через кілька годин по катастрофі додалися звинувачення в можливій причетності до неї України, хай і мимовільній.
Агентства цитують джерела в міністерстві оборони США про те, що тільки Україна в час аварії провадила в Чорному морі військові навчання. Деякі повідомляють і про те, ніби американський супутник зафіксував пуск ракети чи й двох із Криму якраз у час, коли сталася катастрофа.
Ситуацію до краю накрутило агентство Франс Прес, яке прямо склало вину на випадково запущену українську ракету — посилаючись на слова представника російського Чорноморського флоту Іґоря Ларічева, якого агентство назвало спершу … представником ВМС України. Пізніше командування Чорноморського флоту Росії взагалі заперечило наявність будь-яких тверджень про інцидент, які наводилися від імені російського флоту.
У дальшому моменті більшість версій збігається: ракети, використані в перебігу навчань, просто не були здатні вразити російський літак, що вибухнув на висоті близько 11 кілометрів і до того ж перебував десь за 250 кілометрів від місця навчань. Говорить керівник прес-центру Військово-морських сил України капітан 1 ранґу Микола Савченко: «Наші ракети не можуть влучити в цю ціль, тому що вони рохраховані на стрільбу до десяти кілометрів».
Агентство Дойче Прессе-Аґентур, посилаючись на представника міністерства оборони України, теж повідомляє про використання на навчаннях зенітно-ракетних комплексів «Оса» — з далекосяжністю до 10 кілометрів, ракети яких до того ж мають систему самоліквідації, якщо ціль не було уражено.
Але неназваний представник міністерства оборони США, що його слова наводить агентство Асошієйтед Прес, говорить про можливість ураження російського літака ракетою з зенітно-ракетної системи С-200, що має далекосяжність якраз понад 250 кілометрів і сягає цілей на виоті понад 30 кілометрів. Це саме агентство подає й дані так само не названих «військових представників» незгаданої країни, що системи С-200 теж брали участь у нинішніх навчаннях.
І, нарешті, головний арґумент, що його назвав керівник прес-центру ВМС України в інтерв’ю для Радіо Свобода: «Головний арґумент: я можу сказати, що це ми не могли збити, тому що в 12.45 був вибух на літаку, а флот виконував стрільби після 14-ї години».
Та й до цієї заяви є протилежні дані. Представник прес-центру міністерства оборони України Ігор Халевінський зачитав на Радіо Свобода офіційну заяву свого відомства, в якій, серед іншого, мовиться, що стрільби таки відбувалися в момент катастрофи: «Всі ракети влучили в ціль у заданому районі. З отриманням інформації про катастрофу літака Ту-154 стрільби було негайно призупинено».
Він теж упевнений, що Україна до випадку з російським літаком не причетна: «Зараз керівництво навчань та фахівці здійснюють детальніше вивчення даних об’єктивного контролю, які доводять, що ні теоретично, ні практично пуски ракет військ ППО України в районі мису Опук (полігон у Криму, де відбувалися стрільби) не мають відношення до катастрофи російського літака Ту-154».
До цих слів, додамо, приєднався й президент Росії Владімір Путін, який повторив думку МО України, що вживані на навчаннях ракети за своїми технічими характеристиками не могли дістатися до місця, де летів загиблий літак.
До всіх неузгодженостей згадаймо й цитоване агентством Ройтерз здивування представника російської авіакомпанії Сибір, літак якої загинув у катастрофі, — чому, власне, цей літак узагалі летів над Чорним морем. За його словами, цей рейс за нормальних умов над морем летіти не має.