Підкуп і влада – чи йдуть вони поряд?
Прага, 17 липня 2001 – Мудрі порадники - словники й кабінетні теоретики давно знають, що слово “коррупціо” – походить від латинського “підкуп”. А саме явище характеризують, як злочинну продажну діяльність осіб, котрі використовують своє службове становище в інтересах особистого збагачення. Здавалося б все дуже просто, а якщо так, то не вимагає багато зусиль для викорінення хвороби але насправді ця болячка охопила сьогодні цілі континети і не оминула й Україну.
Не треба бути дуже обізнаним у теорії, а варто розгорнути сьогоднішню пресу і переконатися, що найбільш характерними і поширеними видами корупції є хабарництво, підкупи державних чиновників, громадсько-політичних діячів, незаконний протекціонізм і таке інше. Сприятливим грунтом для корупції служать удержавлення громадського життя, бюрократизація суспільства і тієї ж держави, надмірна централізація, буяння тіньової економіки, відмова від реальної демократизації, розвитку різних форм самоуправління, громадського контролю.
Особливо широких масштабів набуває КОРУПЦІЯ в кризових ситуаціях, в період розкладу соціально-політичних режимів, занепаду суспільної моралі, тобто – в умовах соціального беззаконня і неорганізованості. Особливо небезпечне для суспільства проникнення корупції в силові, насамперед у правоохоронні, структури і з”єднання корумпованих елементів державного апарату з мафією і особливо – її наближення до важелів влади.
Нині світ занепокоєний все ширшими масштабами збагачення корупціонерів і мафії. Тому не дивно, що наступного тижня лідери країн «великої сімки плюс Росія» знову ухвалять в італійській Ґенуї низку заходів і об”єднаних зусиль для боротьби з відмиванням брудних грошей. Експерти і консультанти світових фінансових організацій назвають серед країн, що їх потрібно лікувати від такої хвороби, насамперед – Україну й Росію. Вони займають у цьому році відповідно 83 і 81 ранґи за рівнем корупції у світі, чим і підтверджують непрозорість своїх економік. Представник відомої у світі експертної організації “Транпаренсі Інтернешнел” Франк Вогль, який бере участь у розробці заходів світових фінансових установ, зокрема, сказав нещодавно про корумповані країни СНД:
«Для нормального розвитку ці країни потребують притоку міжнародного капіталу. Але тут не зовсім усвідомлюють, що корупція це явище, котре вимальовується на межі таких якостей влади, як управління і його прозорість, управління і контроль, управління і чесність перед правом і законом саме тоді, коли укладаються контракти під інвестиції, які не мали би йти деінде, як окрім допомоги у розвиткові суспільства, зростання його добробуту, соціальної захищеності людей».
Експерти вважають, що негаразди з відкритістю публічної політики, свободою преси, прозорістю урядових тендерів на контракти для інвесторів, незалежністю та публічністю судочинства у пострадянських країнах сприяють поширенню тут корумпованості економічного життя і обкраданню власних народів.
Ось вже підряд впродовж близько десяти років влада в Україні тільки говорить про боротьбу з корупцією але далі розмов це не йде. А разом з тим київські верхи хворобливо реаґують на критику міжнародних фінансових організацій щодо тотальної корупції в державі. Ось і сьогодні прийшло повідомлення, що українські дипломатичні установи чинять перешкоди у проведенні в Києві антикорупційної міжнародної конференції під еґідою «Транспаренсі Інтернешнел».
Не треба бути дуже обізнаним у теорії, а варто розгорнути сьогоднішню пресу і переконатися, що найбільш характерними і поширеними видами корупції є хабарництво, підкупи державних чиновників, громадсько-політичних діячів, незаконний протекціонізм і таке інше. Сприятливим грунтом для корупції служать удержавлення громадського життя, бюрократизація суспільства і тієї ж держави, надмірна централізація, буяння тіньової економіки, відмова від реальної демократизації, розвитку різних форм самоуправління, громадського контролю.
Особливо широких масштабів набуває КОРУПЦІЯ в кризових ситуаціях, в період розкладу соціально-політичних режимів, занепаду суспільної моралі, тобто – в умовах соціального беззаконня і неорганізованості. Особливо небезпечне для суспільства проникнення корупції в силові, насамперед у правоохоронні, структури і з”єднання корумпованих елементів державного апарату з мафією і особливо – її наближення до важелів влади.
Нині світ занепокоєний все ширшими масштабами збагачення корупціонерів і мафії. Тому не дивно, що наступного тижня лідери країн «великої сімки плюс Росія» знову ухвалять в італійській Ґенуї низку заходів і об”єднаних зусиль для боротьби з відмиванням брудних грошей. Експерти і консультанти світових фінансових організацій назвають серед країн, що їх потрібно лікувати від такої хвороби, насамперед – Україну й Росію. Вони займають у цьому році відповідно 83 і 81 ранґи за рівнем корупції у світі, чим і підтверджують непрозорість своїх економік. Представник відомої у світі експертної організації “Транпаренсі Інтернешнел” Франк Вогль, який бере участь у розробці заходів світових фінансових установ, зокрема, сказав нещодавно про корумповані країни СНД:
«Для нормального розвитку ці країни потребують притоку міжнародного капіталу. Але тут не зовсім усвідомлюють, що корупція це явище, котре вимальовується на межі таких якостей влади, як управління і його прозорість, управління і контроль, управління і чесність перед правом і законом саме тоді, коли укладаються контракти під інвестиції, які не мали би йти деінде, як окрім допомоги у розвиткові суспільства, зростання його добробуту, соціальної захищеності людей».
Експерти вважають, що негаразди з відкритістю публічної політики, свободою преси, прозорістю урядових тендерів на контракти для інвесторів, незалежністю та публічністю судочинства у пострадянських країнах сприяють поширенню тут корумпованості економічного життя і обкраданню власних народів.
Ось вже підряд впродовж близько десяти років влада в Україні тільки говорить про боротьбу з корупцією але далі розмов це не йде. А разом з тим київські верхи хворобливо реаґують на критику міжнародних фінансових організацій щодо тотальної корупції в державі. Ось і сьогодні прийшло повідомлення, що українські дипломатичні установи чинять перешкоди у проведенні в Києві антикорупційної міжнародної конференції під еґідою «Транспаренсі Інтернешнел».