Побічні наслідки Кучмаґейту
Прага, 2 травня 2001 ― Від самого початку касетного скандалу Захід не переставав критикувати президента України за невизначеність у справі Георгія Гонгадзе. Жорстку позицію зайняли Сполучені Штати і Європейський Союз, міжнародні фінансові організації призупинили кредитування України. Проте, відставка прем’єр-міністра Віктора Ющенка і фактичний розвал ГУУАМу, в якому Україна мала лідерство, на Заході не було оцінено належним ціном. Принаймні так вважає провідний аналітик Інституту дослідження конфліктів, ідеології і політики при Бостонському Університеті Теммі Лінч.
Через занадто велику увагу до справи Гонгадзе Захід втратив найбільш реформаторський про-західний уряд в Україні, а невдовзі може втратити ще й регіональну організацію, яка могла б забезпечити альтернативне джерело постачання нафти і газу на Захід і стати стабілізуючим фактором в Євроазійському регіоні.
В такому дусі критикує позицію Заходу щодо України американський аналітик Таммі Лінч. У статті “Побічні наслідки Кучмаґейту”, надрукованій в часописі Perspective, вона пише: думка, Україні слід спочатку вирішити справу Гонгадзе, перед тим як сподіватися на підтримку Заходу в інших питаннях – є хибною. Іншими словами, надто багато поставлено на карту, аби виносити справу Гонгадзе на перший план у стосунках з Україною.
Таммі Лінч вважає, що на плечах Заходу лежить вина за відставку уряду Ющенка, який покладався на підтримку міжнародних інституцій. Авторка коментаря зокрема згадує останню нараду Євросоюзу, на якій Віктор Ющенко оголосив, що український відрізок нафтопроводу Одеса-Броди і термінал Південний завершені на 90 відсотків. Тоді прем’єр запевнив, що до кінця 2001 року Україна буде здатна забезпечити транзит каспійської нафти на Захід, і вже цього року можна буде перекачати 12 мільйонів тонн енергоносіїв. Якби лишень Європа була справді зацікавлена. Але, на жаль, констатує американський аналітик з Бостонського Університету, в Європі не знайшлося комерційної структури, що підтримала б українсько-польський проект. Таким чином, Європейський Союз виявився нездатним пролобіювати найбільший закордонний проект Ющенка. Якби це зробили, український прем’єр мав би значно більше довіри у парламенті, що відправив його у відставку.
Аналітик Таммі Лінч застерігає Захід не припуститися чергової помилки і підтримати регіонального об’єднання ГУУАМ, особливо зараз, коли інтерес до неї з боку її членів занепадає і коли ГУУАМ залишається єдиною противагою Російському домінуванню в СНД.
Саме Віктор Ющенко був відданий ідеї збереження лідерства України в ГУУАМ. Але Європа – веде далі аналітик з Бостона – вирішила не підтримувати українського прем’єра у його суперечці з анти-західними опонентами. Але у Заходу ще є останній шанс посприяти проектам ГУУАму – завершує Таммі Лінч свою статтю “Побічні наслідки Кучмаґейту”, яку надрукував часопис Perspective.
Через занадто велику увагу до справи Гонгадзе Захід втратив найбільш реформаторський про-західний уряд в Україні, а невдовзі може втратити ще й регіональну організацію, яка могла б забезпечити альтернативне джерело постачання нафти і газу на Захід і стати стабілізуючим фактором в Євроазійському регіоні.
В такому дусі критикує позицію Заходу щодо України американський аналітик Таммі Лінч. У статті “Побічні наслідки Кучмаґейту”, надрукованій в часописі Perspective, вона пише: думка, Україні слід спочатку вирішити справу Гонгадзе, перед тим як сподіватися на підтримку Заходу в інших питаннях – є хибною. Іншими словами, надто багато поставлено на карту, аби виносити справу Гонгадзе на перший план у стосунках з Україною.
Таммі Лінч вважає, що на плечах Заходу лежить вина за відставку уряду Ющенка, який покладався на підтримку міжнародних інституцій. Авторка коментаря зокрема згадує останню нараду Євросоюзу, на якій Віктор Ющенко оголосив, що український відрізок нафтопроводу Одеса-Броди і термінал Південний завершені на 90 відсотків. Тоді прем’єр запевнив, що до кінця 2001 року Україна буде здатна забезпечити транзит каспійської нафти на Захід, і вже цього року можна буде перекачати 12 мільйонів тонн енергоносіїв. Якби лишень Європа була справді зацікавлена. Але, на жаль, констатує американський аналітик з Бостонського Університету, в Європі не знайшлося комерційної структури, що підтримала б українсько-польський проект. Таким чином, Європейський Союз виявився нездатним пролобіювати найбільший закордонний проект Ющенка. Якби це зробили, український прем’єр мав би значно більше довіри у парламенті, що відправив його у відставку.
Аналітик Таммі Лінч застерігає Захід не припуститися чергової помилки і підтримати регіонального об’єднання ГУУАМ, особливо зараз, коли інтерес до неї з боку її членів занепадає і коли ГУУАМ залишається єдиною противагою Російському домінуванню в СНД.
Саме Віктор Ющенко був відданий ідеї збереження лідерства України в ГУУАМ. Але Європа – веде далі аналітик з Бостона – вирішила не підтримувати українського прем’єра у його суперечці з анти-західними опонентами. Але у Заходу ще є останній шанс посприяти проектам ГУУАму – завершує Таммі Лінч свою статтю “Побічні наслідки Кучмаґейту”, яку надрукував часопис Perspective.