З офіційних повідомлень про телефонну розмову президентів Дональда Трампа та Володимира Путіна у минулі вихідні відомо, що Україна згадувалася лише мимохідь. Якихось негайних сенсацій не сталося.
«Телефонний дзвінок на вихідних не привів до того, що передбачали багато людей. Його наслідком не стало масове зняття санкцій. Його результатом не стало визнання російських претензій на Крим», – говорить колишній посол США в НАТО, а нині – виконавчий директор Інституту Маккейна Курт Волкер.
Після цього дзвінка почалася військова ескалація в Авдіївці. Далі Кремль звертається до Білого дому: давайте детальніше говорити про Україну.
«Я думаю, що це може бути інструмент, щоб підтримувати розмову. Мовляв, дивіться, тут очевидно є проблема. Давайте про неї говорити», – припускає Волкер.
Україна – не є розмінною монетою, яку можна віддати Росії. Вони себе захищатимутьМайкл Кофман
«Україна – не є розмінною монетою, яку можна віддати Росії. Вони себе захищатимуть і, найголовніше, вони не допустять будь-якої політичної угоди – Мінської чи будь-якої іншої, – яку Дональд Трамп може досягти з Володимиром Путіним без їхньої участі», – каже аналітик Центру військово-морського аналізу Майкл Кофман.
Кофман вважає, що Росії загострення на сході України просто не вигідне:
«З російської точки зору вони мало що можуть досягти в результаті військової ескалації. Вони думають, що вони вже досягли перемоги – Дональд Трамп виграв вибори. Тепер вони мають просто чекати».
Загострення ситуації в Україні підігріло дискусію у Вашингтоні щодо можливої нормалізації відносин з Росією. Не піддаватися на маніпуляції з боку Кремля закликав під час слухань в Конгресі колишній очільник ЦРУ Джон Маклофлін.
Історично, коли Росія відчуває слабкість або невпевненість, вона вимагає більшого. Потім, якщо опонент пручається, вона звинувачує опонента в ескалаціїДжон Маклофлін
«Росія не зменшує своєї агресії в Україні. Однак Путін продовжує нами маніпулювати з метою зняття санкцій з Росії. Немає нічого поганого в тому, щоб прагнути нормальних відносин з Росією. Але при веденні переговорів ми повинні брати до уваги власні інтереси і розраховувати їх так само холодно і тверезо, як прораховує свої інтереси Путін. Історично, коли Росія відчуває слабкість або невпевненість, вона вимагає більшого. Потім, якщо опонент пручається, вона звинувачує опонента в ескалації. А далі вона вимагає дискусії для консолідації своєї вигоди», – пояснив Джон Маклофлін.
Маккейн: Насильницька кампанія Путіна націлена на розчленування України не зупиниться доки не отримає сильну та рішучу відповідь pic.twitter.com/BdMh0q5fKq
— Голоc Амepики (@chastime) 2 лютого 2017 р.
Волкер вважає, що на сьогодні підхід до Росії адміністрації Дональда Трампа мало відрізняється від того, що робили попередні президенти на початку своїх каденцій. Білий дім робить щиру спробу почати конструктивну співпрацю з Москвою.
Була продемонстрована відкритість, але це не є поспіхом у задоволенні російських вимог чи умиротворенні РосіїКурт Волкер
«Однозначно була продемонстрована відкритість, але це не є поспіхом у задоволенні російських вимог чи умиротворенні Росії», – каже він.
Також він не передбачає, що санкції будуть незабаром зняті
«Адміністрація має повноваження зняти деякі санкції, але вони були дотепер обумовлені російськими діями. Росія ці дії не зробила, отже немає підстав знімати санкції. І навіть якщо адміністрація захотіла б їх зняти, Конгрес може запровадити їх законом», – каже експерт.
Натомість Кофман вважає, що Росія може цілком розраховувати на зняття американських санкцій вже в цьому році.
«Дуже ймовірно, що пізніше в цьому році Адміністрація, в залежності від того, як сформуються її відносини з Росією, буде шукати шляхів щонайменше позбутися санкцій, запроваджених США», – каже він.
"Трамп висміює близьк партнерів США та союзників, але мовчить про агресію Росії в Україні та отруєння/смерті опонентів Путіна" - сен-р Шахін pic.twitter.com/RL7ZCknC12
— Голоc Амepики (@chastime) 2 лютого 2017 р.
Зняття санкцій – лише одна з цілей, яку Москва переслідує у своїх відносинах з Вашингтоном. Росія має довгий порядок денний, в який зокрема, говорять експерти, входить і встановлення щонайменше політичного контролю над Україною. Але що Москва може запропонувати США?
«Ми б хотіли, щоб Росія почала реально боротися з ІДІЛ. Поки що вони лише говорять, що вони це роблять. Ми б хотіли, щоб Росія поважала суверенітет і територіальну цілісність своїх сусідів і вивела свої війська з сусідніх країн. І ми б дуже хотіли побачити, щоб Росія брала участь у вирішенні інших проблем у світі, наприклад, відносно Ірану», – перераховує Волкер вимоги, які Вашингтон може мати до Москви.
«У певному сенсі Росія мала що запропонувати з точки зору американських інтересів», – каже Кофман. До того ж, підкреслює він, попередні спроби співпраці двох адміністрацій були не дуже вдалими.
«Як правило, коли дві адміністрації починають фактично співпрацювати поза межами красивих слів та заяв, саме тоді відносини і закінчуються. Наші бюрократії не знайшли шляхів працювати разом, тому що у нас фундаментально різні інтереси в багатьох сферах».
До того ж, домовитися за спиною України про її передачу Росії Кремль з Білим домом просто не можуть. «Ніхто на Заході не може відати Україну Росії. Вона їм не належить, щоб її віддавати», – говорить Кофман.
Україна має друзів в НАТО і ЄС, які не дозволять цьому статися, говорить британський аналітик Джеймс Шерр.
Минулі ті часи в історії, коли з меншими країнами поводилися як з меблями в кімнатіДжеймс Шерр
«Минулі ті часи в історії, коли з меншими країнами поводилися як з меблями в кімнаті. Всередині США є високопоставлені особи, які виступають проти цього, незалежно від того, що хоче Білий дім. Результатом таких спроб буде монументальна боротьба, і результат цієї боротьби буде абсолютно непередбачуваним. Не можна казати, що лише тому, що Трамп домовиться з Путіним і підпише шматок паперу, раптом щось зміниться».
За цих умов експерти у Вашингтоні радять Києву і далі проводити засадничі реформи та розповідати про власні успіхи. А також – продовжувати зміцнювати відносини з офіційним Вашингтоном, зокрема спираючись на друзів України у Конгресі.