Лондон – Петиції є невід’ємною частиною громадського життя у Сполученому Королівстві, вони йдуть корінням у глибину століть британської парламентської демократії. Дехто навіть вважає ці петиції наріжним каменем британської демократії. У 21-му сторіччі петиції у Британії йдуть у ногу з часом, набуваючи нових форм, як от електронної. Але, зрештою, яке ставлення у Великій Британії до самої ідеї і технології подання петицій? Чи мають, взагалі, петиції сенс у наш час?
Your browser doesn’t support HTML5
Петиції у Великій Британії: як це працює
Нещодавно у Великій Британії було проведено одну з багатьох успішних петиційних кампаній у світлі кризи з сирійськими біженцями. Благочинна організація Women’s Aid зібрала 40 тисяч підписів, що змусило британський уряд надати 10 мільйонів фунтів стерлінгів на допомогу біженцям із Сирії.
Це лише один із прикладів регулярних петиційних кампаній, які проводяться у Сполученому Королівстві. Загалом, тематика кампаній може стосуватися буквально будь-чого. Від ставлення до безпритульних тварин і проблем громадського транспорту до глобальніших питань – наприклад, допомога потерпілим або арешт закордонного лідера, який прибуває до Британії.
Справді, петиція щодо арешту прем’єр-міністра Ізраїлю Бен’яміна Нетан’ягу за злочини проти палестинців викликала неабиякий розголос у Британії, ставши темою обговорення у засобах інформації і поміж людей. Ясна річ, що ніхто нікого не заарештовував, але Вестмінстеру довелося оприлюднювати спеціальне пояснення, що ізраїльский керівник прибуває до Британії з офіційним візитом, тому на нього поширюється недоторканність.
Отож, врешті-решт, із петиції про його арешт, яка зібрала багато тисяч підписів, нічого не вийшло. Втім, цей випадок може слугувати наочним доказом того, що у Сполученому Королівстві стара добра інституція британської петиції, хоча б нині і в електронному форматі, успішно існує і діє попри скепсис деяких членів британського суспільства.
Збір підписів під петиціями та їхнє оформлення є доволі усталеним процесом у Великій Британії, який попри те, що сформувався багато століть тому, адаптується під вимоги і реалії сьогодення. А що думають про петиції та їхнє подання до Вестмінстера самі британці? Чи ж раптом сама ідея подання петицій до парламенту не застаріла і не стала дещо архаїчною?
Радіо Свобода запитало власника лондонської книгарні на модній вулиці Кінґз Роуд Іена Бравна, чим, на його думку, є петиції у Британії 21-го сторіччя?
З петиціями асоціюють усіляких диваків. Візьміть хоча б всі оті петиції щодо котиків і песиків, голубів на Трафальґарському майдані. Мені щиро шкода тих людей, які мають справу з петиціями у британському парламентіІен Бравн
«Як на мене, петиції дещо вже застаріли. Звісно, все це було доцільно і слушно у старі добрі часи традиційної Англії, але як на 21-ше сторіччя, це виглядає трохи архаїчно. Я думаю, самі люди вже втомилися від петицій і галасу навколо них. На додаток, з петиціями асоціюють усіляких диваків. Це також стосується предметів їхніх петицій. Як на мене, нині ми маємо просто забагато петицій, і це все є такою суто британською справою, сформованою століттями, тому деякі люди просто не уявляють, що існують інші шляхи висловлення громадської думки. Візьміть хоча б усі оті петиції щодо котиків і песиків, голубів на Трафальґарському майдані або останню петицію з вимогами заарештувати прем’єр-міністра Ізраїлю, коли він прибуде з офіційним візитом до Британії. Мені щиро шкода тих людей, які мають справу з петиціями у британському парламенті. Я переконаний, у них, крім цього, є багато роботи», – вважає лондонський власник книгарні Іен Бравн.
Подання петицій до британського парламенту не є чимось новим. Уперше петиції з’явились у Сполученому Королівстві за часів правління короля Генріха IV, коли депутати парламенту складали петиції у великий зелений мішок за кріслом спікера палати громад. Втім, з часом петиції у Британії змінювались разом зі ставленням до них.
1661 року британський парламент мав, вочевидь, уже досить петицій і, не маючи змоги відповідати чи обговорювати кожну з них, просто видав закон із забороною подання петицій. Але згодом традиційна інституція британської петиції знов набула законності, і відтоді петиції стали дедалі більше укорінюватись, як у повсякденному житті британців, так і в роботі законодавчих органів країни.
Ясна річ, що з часом петиції видозмінювались, як і змінювалися процедури їхнього подання на розгляд парламенту. Нині, за британським законодавством, уже існує можливість подання петицій в електронному режимі, який набуває дедалі більшої популярності. Але як саме оформлюється і подається петиція до британського парламенту? Відповісти на це запитання я попросив співробітницю громадської організації Campaign Central Емму Дойл.
Якщо Ви зібрали 10 тисяч підписів під своєю петицією, ви отримаєте офіційну відповідь від уряду. Зібравши 100 тисяч підписів, Ваша петиція напевно обговорюватиметься на засіданні парламентуЕмма Дойл
«Cпочатку Ви створюєте свою петицію. Лише громадяни Сполученого Королівства та ті, хто постійно живе у Британії, можуть створювати або підписувати петицію. Далі Вам треба зібрати 5 осіб, які б підтримали Вашу петицію. Після цього вже спеціальна парламентська структура перевірятиме Вашу петицію, яку згодом оприлюднюють. Парламентський комітет з петицій розглядає всі подані петиції. Вони також відбирають петиції, які становлять громадський інтерес, аби дізнатися дещо більше про ті питання, що їх порушує петиція. Саме парламентський комітет з петицій має право вимагати певних кроків з боку уряду і парламенту щодо тієї чи іншої петиції. Якщо Ви зібрали 10 тисяч підписів під своєю петицією, ви отримаєте офіційну відповідь від уряду. Зібравши 100 тисяч підписів, Ваша петиція напевно обговорюватиметься на засіданні парламенту», – пояснює Емма Дойл.
Британський парламент заснував окремий вебсайт для петицій, який і провокує запеклі парламентські дебати з того чи іншого питання, порушеного петиційною кампанією.
Петиції є найпопулярнішим способом для британських громадян взяти участь у політичному житті країниЕмма Дойл
«Організації, що ведуть кампанії з того чи іншого питання, дедалі більше пристають на тактику петицій в електронному форматі. Це нині розглядається як ключова тактика. Петиції в електронному форматі чітко демонструють масову підтримку питань, привертають увагу до нагальних проблем, здобуваючи нових прихильників для різноманітних громадських кампаній. Загалом, петиції є найпопулярнішим способом для британських громадян взяти участь у політичному житті країни. І, якщо взяти до уваги 50% зростання популярності електронних петицій упродовж останнього року, саме цей тип звернень залишається надзвичайно важливим інструментом для будь-якої кампанії», – зазначає Емма Дойл з організації Campaign Central.
Традиційна британська петиція не втратила своєї дієвості і у 21-му сторіччі й надалі робить голос широких мас чутним у британських владних структурах, відображаючи все те, що непокоїть британців, і те, що вони вважають за доцільне змінити у їхньому повсякденному житті.