Прага – Чеські громадські активісти з чеської групи EuroMaidan (Євромайдан) згуртовують навколо себе однодумців, щоб привернути увагу чеського суспільства до подій в Україні. Одна з останніх гучних акцій відбулась 7 жовтня на прес-конференції прем’єра Чехії, на якій двоє активістів роздягнулись до пояса, щоб продемонструвати гасла, написані на їхніх тілах. Вони закликали до боротьби з режимом президента Росії Володимира Путіна і до підтримки України.
В розмові з Радіо Свобода взяли участь безпосередні учасники празької акції – учений-медик з Карлового університету в Празі Марек Гілшер, перекладач і літератор Отакар фон Хемунд, а також головний редактор чеського часопису Babylon Петр Плацак і активіст із громадського об’єднання EuroMaidan Міхал Майзнер.
Марек Гілшер і Отакар фон Хемунд під час публічного перформансу
Марек Гілшер і Отакар фон Хемунд проводили публічний перформанс на день народження Путіна, Петр Плацак видав їм журналістські посвідчення, щоб вони могли прийти на прес-конференцію, а Міхал Майзнер щовихідних у центрі Празі проводить ЄвроМайдани на підтримку України.
Розмова з Отакарою фон Хемундом
– Хто вийшов з ініціативою провести акцію на прес-конференції уряду Чехії?
– З нашого відчуття безнадії від того, що ігнорується окупація України Росією, і що в Чехії нічого не відбувається і що у нас всі пасивні, заспані. Ми хотіли суспільство, передусім – політиків змусити висловити чітку і ясну позицію щодо Путіна.
– Але спосіб, який ви обрали для здійснення акції, – вийти напівоголеними у приміщенні уряду, чи не думали ви, що може виникнути порівняння з групою Femen?
– Ні, навпаки! Я якраз подумав, що ця паралель з групою Femen нам допоможе. Адже група Femen дуже відома, активна. Ви не мусите з ними погоджуватись, але про них завжди повідомляють ЗМІ, вони мене надихнули. Це дуже спритні дівчата, ми тому саме так діяли, щоб також про нас заговорили.
– А як можуть підтримати ваші дії чехи у порівнянні з групою Femen?
– Гадаю, що в Чеській Республіці Femen не дуже популярні, але на Заході Європи вже добре відомі. Думаю, що їх знають і в Україні. Хотів би зазначити при цьому, що те, що мені не подобається в Femen, це те, що ніхто не читає, що вони пишуть на своїх гарних тілах, всі дивляться на груди, а це відволікає увагу. Ось чому ми до групи не взяли жінок.
Розмова з Мареком Гілшером
– Чому ви вирішили, що потрібно нагадувати уряду Чехії про Україну, кризу в Україні?
– Думаю, що те, що діється зараз в Україні, дуже для нас важливе, але важливе і для демократії в усій Європі. Я сприймаю режим Путіна, режим, який нині панує в Росії, як диктаторський, чи напівдиктаторський режим і кожний його прояв є небезпечним. Особисто я вийшов на акцію тому, що хотів показати чеському прем’єрові, що його виступи, які торкаються санкцій, не виражають погляди більшості суспільства, тобто не є поглядом більшості чехів.
Якщо наш прем’єр підіграє Путінові, режиму Путіна, то тому, що його приятелі, можливо, мають якісь торговельні інтереси в РосіїМарек Гілшер
Адже чехи пережили зраду у 1968 році, коли людей зрадили великі європейські держави і відбулась окупація Чехословаччини російськими, чи то радянськими військами. Ми б мали знати, що це таке – жити в недемократичній країні. Якщо ж наш прем’єр підіграє Путінові, режиму Путіна, то тому, що його приятелі, можливо, мають якісь торговельні інтереси в Росії, мені це як чехові не подобається.
Я поважаю позицію польського уряду і поляків, які завжди мусили мужньо воювати за свою свободу і мають великий досвід життя з диктаторськими чи тоталітарними режимами в Польщі. Це є причиною того, чому я хотів це і сказати, і показати своєму прем’єрові.
– Якою була реакція на ваш виступ колег по роботі, знайомих чехів?
– Дехто про це не знав, деякі це високо оцінили і зраділи. Цікавою була реакція однієї пані в нашій університетській їдальні, де я обідаю. Пані кухарка мені тепер дає трохи більше їжі, але можливо це тому, що я трохи худий. Так що тепер мої обідні порції трохи більші.
Розмова з Міхалом Майзнером
– Чому громадське об’єднання Євромайдан, яке ви представляєте, підтримало акцію і в цілому чому ви виступаєте проти позиції президента, уряду Чехії, які виступають проти запровадження суворіших санкцій щодо Росії?
– На мою думку, це передусім історичний досвід, знання історії 20-го століття. Співставлення цього досвіду з позицією нашої влади, нашого суспільства означає, що ми зовсім не погоджуємось з поступками диктаторові і думаємо, що це не окупиться.
– Ви організовуєте Євромайдани в самому центрі Праги на площі Старого міста. Як підтримують чехи ваші акції?
Російська пропаганда намагається все заплутати, щоб видавалось, що українські події нікого тут не цікавлятьМіхал Майзнер
– Ми маємо, сказав би, мовчазну підтримку. Причина, мабуть, в певному тумані, що його напускає російська пропаганда, яка намагається все заплутати, щоб видавалось, що українські події нікого тут не цікавлять. Це перша частина проблеми. А друга частина, це справді те, що людей це не дуже цікавить, що суспільство дуже розколене. Є і третя причина – це підсвідомий страх: якщо ми не будемо цим цікавитись, воно мине. Саме таку ситуацію ми маємо змінити. Адже це зовсім неправильно стосовно України, яка знаходиться під тиском ворожого диктатора. Але і з довготривалої перспективи це дуже небезпечно безпосередньо і для нас.
– Скільки людей вже підписало ваше звернення до уряду і президента, щоб підтримати Україну?
– Наше звернення, воно міжнародне – до урядів і президентів європейських країн. Його вже підписали тисячі людей. Включно і з інтернет версією є вже десь 8 тисяч підписів. Ми на празькому Майдані зібрали вже десь 2 тисячі підписів людей з різних куточків світу. Можемо похвалитись, що і туристи не байдужі до подій і також підписують наше звернення.
– Чому на вашу думку, уряд Чеської Республіки, її президент в основному поставились критично до санкцій ЄС, Сполучених Штатів щодо Росії?
Прихильність деяких людей до режиму Путіна має такий характер, немов би ці люди «на гачку» ще з минулих часів, може вони були агентами КҐБМіхал Майзнер
– Я б це також хотів знати. Прихильність деяких людей до режиму Путіна має такий характер, немов би ці люди «на гачку» ще з минулих часів, може вони були агентами КҐБ, але це не більшість людей. Іншими цілком очевидно керують економічні інтереси, навколо пана президента знаходяться дивні люди, пов’язані з минулим, які після Оксамитної революції 89-го року нав’язали контакти з Росією і там ведуть свій бізнес.
Розмова з Петром Плацаком
– Ви очолюєте популярний в Чехії часопис Babylon, знаєте добре середовище чеських засобів масової інформації. Чому на вашу думку, створився певний розрив між тим, про що повідомляють ЗМІ, і громадською думкою в Чехії?
– Стосовно чеського суспільства – проблема в тому, що 25 років після Оксамитової революції воно назагал розчароване політикою. Люди оминають все, що стосується політики. На жаль, разом з тим втрачається інтерес до таких явищ, як агресія Росії щодо сусідньої держави. На мою думку, це надзвичайно небезпечно і пригадує 1930-і роки, коли європейські держави і європейське суспільство вважали, що дадуть собі раду з Гітлером, а закінчилось це, звичайно, катастрофічно.
– Як, на вашу думку, чи мали б продовжуватись акції непокори подібні тій, що відбулась на прес-конференції уряду Чехії?
– Звичайно, вони мали б бути безперервними. Адже ніхто цього замість громадянського суспільства не зробить. Ця праця лежить, на жаль, на плечах громадян нашої країни. На жаль говорю тому, що першу роль в цій роботі мали б відігравати чеські представницькі органи, а вони, на жаль, себе не виправдовують.
– Чи можна підсумовуючи сказати, що в нинішніх процесах, які відбуваються і в Чехії, і в Україні, що тут велику роль відіграє з одного боку люстрація, з іншого – активна позиція громадянського суспільства?
– Звичайно. Думаю, що відчуття, як прийняти минуле, це одна з найважливіших справ для громадян пострадянського простору. Адже всі сучасні проблеми, на мою думку, є з ним пов’язані