Вчасне оповіщення людей про наближення урагану «Сенді» й організована евакуація врятували сотні й тисячі життів у США. Масштаби руйнувань та збитків, які завдала стихія, неспівмірні з кількістю жертв. У восьмимільйонному Нью-Йорку загинуло 8 людей, а у штаті Нью-Джерсі, де довелося евакуювати населення трьох міст, – 3 людини.
Ураган «Сенді» гнав океанську хвилю до берега з такою силою, що вода прорвала дамбу у Нью-Джерсі. Наче велетенська борона, вона прокотилася по населених пунктах, перетворивши їх на суцільну руїну.
Буревій насувався з Карибського басейну і його маршрут простежували. Метеорологи щогодини повідомляли про швидкість і напрямок «Сенді». Хоча ніхто не очікував, що на узбережжя наступатиме стіна води заввишки 3 метри, засоби перестороги були.
Національна погодна служба попередила, що кожне прибережне містечко має негайно евакуювати мешканців, як належить за вимогою «події 4-ї категорії – найсуворіше попередження». Національний центр попередження ураганів опублікував комп’ютерну модель руху «Сенді». Науковці дійшли висновку щодо потенційної загрози життю людей.
До приходу буревію готувалися
У неділю 28 листопада, коли до наступу «Сенді» лишався один день, мер Норвока Річард Мокка, як і мери інших прибережних містечок, запровадив надзвичайний стан і закликав жителів добровільно евакуюватись. Це було у штаті Коннектикут. Водночас у штаті Нью-Джерсі евакуація була примусовою.
Робилося це так. Коли оголосили евакуацію прибережних населених пунктів, про це безперервно повідомляли по радіо і телебаченню, навіть музичні й розважальні канали переривали програми, щоб нагадати про евакуацію.
Мери містечок розсилали повідомлення населенню електронною поштою, бо ж інтернет у всіх є. Після всіх оголошень і попереджень поліцейські та пожежники обходили прилеглі до берега домівки (тисячі домівок, зауважимо), і залишали на стінах наліпки з написом «Наказ евакуюватися». Це робилося заздалегідь.
Якраз у цей час припинився рух залізниці та метро у Нью-Йорку, закрили аеропорти і скасували понад 5 тисяч авіарейсів. За наказом мера Майкла Блумберга евакуювали 375 тисяч мешканців районів Бруклін, Квінс, Статен-Айленд, але суто добровільно.
Примусова евакуація
Між тим у Нью-Джерсі, де напередодні трагедії губернатор Кріс Крісті оголосив надзвичайний стан, поліцейські патрулі та пожежна охорона заходили до домівок, призначених до евакуації, і давали буквально лічені хвилини на збори, щоб мешканці встигли взяти з собою найнеобхідніше.
Мешканців домівок, приречених ураганом «Сенді», саджали до автобусів і розвозили по притулках – як правило, це великі шкільні будинки у глибині території штату. Автівки Федеральної агенції з надзвичайних ситуацій підвозили до тих шкіл розкладайки, каністри з водою, продовольство, спальні мішки, ковдри тощо. Також розміщували біженців по мотелях і готелях.
Варто зауважити, що вся евакуація здійснювалася місцевими силами. Ухвалювали рішення і керували евакуацією не з Вашингтона, а з Трентона, столиці Нью-Джерсі, як також з Олбані, столиці штату Нью-Йорк.
Прибули загони Національної гвардії. Вони допомагали евакуювати інвалідів, хворих з лікарень, людей похилого віку. Національні гвардійці діяли за рішенням, знову ж таки, не Вашингтона, а влади штатів, бо це їхня юрисдикція.
Коли президент Барак Обама оголосив стан «великої катастрофи» для Нью-Йорка і Нью-Джерсі, то цим він відкрив гаманець федеральних коштів для допомоги з відбудовою.
«Хатні ангели» допомагають постраждалим від лиха сусідам
Федеральна агенція з надзвичайних ситуацій не втручалася у дії місцевої влади, а лише організувала надання негайної допомоги. Разом із американським Червоним Хрестом агенція забезпечувала підвезення харчів, трейлерів, наметів, ковдр, одягу. Пороздавали десятки мільйонів літрів питної води і мільйони обідів. Вони також постачали бензинові генератори й водяні помпи. На додаток, міністерство праці виділило близько 16 мільйонів доларів на відбудову.
Завдяки своєчасним і чітким діям місцевої адміністрації вдалося уникнути великих людських жертв. За попередніми підрахунками, у Нью-Джерсі загинули 3 особи, у Нью-Йорку – 8.
У нас в окрузі Вестчестер – ми межуємо з Нью-Йорком на його північному кордоні – з’явилися так звані «хатні ангели». Це – мешканці домівок, не зачеплених лихом. Вони беруть до себе незнайомих людей, що сидять без світла й тепла. Міська управа, зі свого боку, повідкривала пункти для обігріву.
Ураган «Сенді» гнав океанську хвилю до берега з такою силою, що вода прорвала дамбу у Нью-Джерсі. Наче велетенська борона, вона прокотилася по населених пунктах, перетворивши їх на суцільну руїну.
Буревій насувався з Карибського басейну і його маршрут простежували. Метеорологи щогодини повідомляли про швидкість і напрямок «Сенді». Хоча ніхто не очікував, що на узбережжя наступатиме стіна води заввишки 3 метри, засоби перестороги були.
Національна погодна служба попередила, що кожне прибережне містечко має негайно евакуювати мешканців, як належить за вимогою «події 4-ї категорії – найсуворіше попередження». Національний центр попередження ураганів опублікував комп’ютерну модель руху «Сенді». Науковці дійшли висновку щодо потенційної загрози життю людей.
Ураган «Сенді» вдарив по східному узбережжю США
До приходу буревію готувалися
У неділю 28 листопада, коли до наступу «Сенді» лишався один день, мер Норвока Річард Мокка, як і мери інших прибережних містечок, запровадив надзвичайний стан і закликав жителів добровільно евакуюватись. Це було у штаті Коннектикут. Водночас у штаті Нью-Джерсі евакуація була примусовою.
Робилося це так. Коли оголосили евакуацію прибережних населених пунктів, про це безперервно повідомляли по радіо і телебаченню, навіть музичні й розважальні канали переривали програми, щоб нагадати про евакуацію.
Мери містечок розсилали повідомлення населенню електронною поштою, бо ж інтернет у всіх є. Після всіх оголошень і попереджень поліцейські та пожежники обходили прилеглі до берега домівки (тисячі домівок, зауважимо), і залишали на стінах наліпки з написом «Наказ евакуюватися». Це робилося заздалегідь.
Якраз у цей час припинився рух залізниці та метро у Нью-Йорку, закрили аеропорти і скасували понад 5 тисяч авіарейсів. За наказом мера Майкла Блумберга евакуювали 375 тисяч мешканців районів Бруклін, Квінс, Статен-Айленд, але суто добровільно.
Примусова евакуація
Між тим у Нью-Джерсі, де напередодні трагедії губернатор Кріс Крісті оголосив надзвичайний стан, поліцейські патрулі та пожежна охорона заходили до домівок, призначених до евакуації, і давали буквально лічені хвилини на збори, щоб мешканці встигли взяти з собою найнеобхідніше.
Мешканців домівок, приречених ураганом «Сенді», саджали до автобусів і розвозили по притулках – як правило, це великі шкільні будинки у глибині території штату. Автівки Федеральної агенції з надзвичайних ситуацій підвозили до тих шкіл розкладайки, каністри з водою, продовольство, спальні мішки, ковдри тощо. Також розміщували біженців по мотелях і готелях.
Варто зауважити, що вся евакуація здійснювалася місцевими силами. Ухвалювали рішення і керували евакуацією не з Вашингтона, а з Трентона, столиці Нью-Джерсі, як також з Олбані, столиці штату Нью-Йорк.
Прибули загони Національної гвардії. Вони допомагали евакуювати інвалідів, хворих з лікарень, людей похилого віку. Національні гвардійці діяли за рішенням, знову ж таки, не Вашингтона, а влади штатів, бо це їхня юрисдикція.
Коли президент Барак Обама оголосив стан «великої катастрофи» для Нью-Йорка і Нью-Джерсі, то цим він відкрив гаманець федеральних коштів для допомоги з відбудовою.
«Хатні ангели» допомагають постраждалим від лиха сусідам
Федеральна агенція з надзвичайних ситуацій не втручалася у дії місцевої влади, а лише організувала надання негайної допомоги. Разом із американським Червоним Хрестом агенція забезпечувала підвезення харчів, трейлерів, наметів, ковдр, одягу. Пороздавали десятки мільйонів літрів питної води і мільйони обідів. Вони також постачали бензинові генератори й водяні помпи. На додаток, міністерство праці виділило близько 16 мільйонів доларів на відбудову.
Завдяки своєчасним і чітким діям місцевої адміністрації вдалося уникнути великих людських жертв. За попередніми підрахунками, у Нью-Джерсі загинули 3 особи, у Нью-Йорку – 8.
У нас в окрузі Вестчестер – ми межуємо з Нью-Йорком на його північному кордоні – з’явилися так звані «хатні ангели». Це – мешканці домівок, не зачеплених лихом. Вони беруть до себе незнайомих людей, що сидять без світла й тепла. Міська управа, зі свого боку, повідкривала пункти для обігріву.